Hallå?
PHOENIX 3 LATEXKONDOMER
CORINIUM OCH VENTURER TV-KAMP
KAMP EN MOT EN
Efter Jilly Coopers "RUTSHIRE CHRONICLES"
- Hej. - Lite blåsigt.
Är du nervös?
Nej?
- Ja. Lite. Var du? - Ja. Ja, lite.
- Inte för att jag inte är glad att… - Men det är ingen brådska.
- Vad gör du på lovet? - Ska mestadels fotografera.
- Vad fotograferar du? - Fåglar.
Av Cheltenham Ladies College-varianten?
Oj, då.
Jag framkallar min egen film. Det finns ett mörkrum där.
- Är du kameranörd? - Tja…
- Varför fåglar? - De är överallt.
När man börjar se och höra dem, inser man att de finns överallt.
Så många som man inte insåg fanns där.
Titta på mönstret på fjädrarna här. Det kallas vermikulation.
Fantastiskt, va?
Och det är bara en gräsand. Det är bara en vanlig anka.
Underbar.
- Kom igen, då. Favoritfågel. - Brandkronad kungsfågel.
- Jag ser den inte. - Ja. Den flög iväg när jag tog fotot.
"Sluta prata om fåglar nu"?
Nej. Jag gillar det.
Är du säker på det här?
Ja.
Förlåt.
Är det okej?
Så skönt.
Är det du?
Jag tror det.
Vill du göra det nu?
Ja, snälla.
Jag kan inte tro det. Du är magisk.
Du sitter barnvakt och lyckas laga en ordentlig måltid samtidigt.
- Lyckades du redigera? - En del.
Det känns som om jag trampar vatten tills jag kan börja på en ny bok,
men inspirationen har inte slagit till än. Hur är livet på Priory?
Mamma och pappa verkar må bättre.
Pappa är fortfarande uppriven över Gyllene handsken.
De kan förlora mycket pengar om de inte vinner franchisen.
Patrick älskar Paris, men jag vet inte hur mycket han skriver.
Jag har fullt upp. Jag har fyra stora middagar i slutet av månaden
och beställningar på julkaka kommer redan in, så…
Och något för dig? Nån romans?
Nej. Det är för mycket att göra. Det finns ingen tid över.
Du säger "ingen tid", jag säger "ingen tid att förlora".
När din person knackar på,
vill du inte vara för upptagen för att öppna.
- Jag kan inte se det. - Det kommer att hända.
När man inte förväntar sig det är han där.
Ler mot dig som om du fick solen att gå upp.
- Är du okej? - Vadå, jag?
Ja.
Jag kan inte fatta att jag gav dig min oskuld.
- Jag hoppas att du vårdar den. - Jag lovar.
- Fan. - Vad?
Jävla skit.
Kom igen. Lugna dig, Siegfried.
Vad är det med dig idag?
Archie?
- Var är mina trosor? - Va?
Fort. Fort.
- Hej, älskling, du är hemma! - Hej.
- Jag trodde du skulle komma imorgon. - Nej, idag.
Dina skolterminer blir kortare och kortare.
Jag vet inte vad vi betalar för.
Vad gör du?
Jag kom precis tillbaka. Jag byter bara om.
Din t-shirt är ut och in.
- Ja, det är punk. - Jaså? Enligt Telegraph är punkeran över.
- Jag har alltid varit sen i starten. - Jaha. Kom ner och drick te.
Ta på dig byxor.
Vilken underbar överraskning!
Hon är borta.
Archie. Varför har du ett nakenfoto på min mamma?
Va?
Jag tog inte de där, jag svär.
Jag lånade pappas nya kamera. De kanske var i början av filmen?
Men varför skulle mamma ha din pappas kamera?
Snälla, vänta. Det angår inte oss, Caitlin.
Två av våra föräldrar blir till åtlöje och du vill inte göra nåt?
- Eller är du rädd för din pappa? - Nej.
- Följ med mig då. - Var inte löjlig…
Okej. Jag går hem och visar det här för mamma.
Caitlin, gör inget dumt.
Hej, Caitlin. Har du också slutat tidigt?
Jag förstår.
Det är nog bäst att vi pratar, eller hur? Kom in i vardagsrummet. Det finns te.
- Mjölk och socker, Caitlin? - Ja, tack.
- Ta en kaka. - Tack.
Jag måste säga att jag är väldigt besviken.
Du vet att jag värderar sanning högt, Archie.
Har du en förklaring som passar vuxna öron,
eller ska jag tro det värsta?
- Hon hjälper mig. - Intressant.
- Med ett fotografiprojekt. - Vad fotograferar ni?
- Fåglar. Mestadels. - Är det många fåglar i Archies sovrum?
Från…
- Fönstret. - …fönstret.
- Vad för slags fåglar? - En brandkronad kungsfågel.
- Herregud. Tog du ett foto? - Den flög iväg.
- Så det där är inte ett foto på den? - Nej.
- Vad är det ett foto på, då? - Det är inget foto.
- Är det inte ett foto? - Nej, det är bara en kontaktkarta.
Du sprang ut ur huset med den.
Det verkar vara en stor grej för bara en kontaktkarta. Få se.
Jag vet inte om Archie vill visa dig innan han bestämt…
- Och man kan inte se utan att framkalla… - Mitt tålamod börjar ta slut, Archie.
Ge den till mig, Caitlin, snälla, innan jag ringer din mamma.
Nej.
Caitlin!
Kan du ge mig mina läsglasögon?
Vad tittar jag på nu, Archie?
Pappa kommer nog hem snart.
Stannar du på middag, Caitlin?
Ni ska vi se vad prognosen har att bjuda på.
- Över till James vid väderstaffliet. - Tack, Sarah.
Efter en mulen start idag
fortsätter det att vara ostadigt
för resten av kvällen.
Med en del spridda regnskurar över södra delen av regionen senare.
Men i morgon ser det bättre ut för oss alla med några soliga intervaller.
Vi fick precis in ett samtal från en mrs Oates i Bisley
som ringde Corinium och sa att hon hört att en orkan är på väg.
Oroa dig inte, det är det absolut inte.
- Utsökt, älskling. - Tack.
Hon har inte lagat det.
- Archie. - Vad är det?
Vet han inte att du får Taggie att fylla frysen en gång i månaden?
- Vi äter från Venturer-menyn. - Vi borde inte oroa oss, Archie.
Mamma har bättre saker för sig.
Och du kan knappast klaga på att äta från Venturer-menyn.
Ska vi prata om att ni skolkar en dag tidigare än lovet börjar?
Senare, kanske.
- Hur var din dag? - Fantastisk. Mycket att göra.
Säkert din far också, Caitlin.
Särskilt efter hans Gyllene Handsken-katastrof.
Ett spektakel, hörde jag. Synd att ingen fick se det.
Du får gärna nämna våra fantastiska tittarsiffror för Master Dog.
Det var sju miljoner.
Ja. Vem behöver Barbara Woodhouse när man har James Vereker?
Och vi har en fantastisk skådespelerska för den nya serien Four Men Went to Mow.
Maud O'Hara. Hon är en blivande stjärna.
- Kameran avgudar henne. - Tony.
Jag menar det. Hon är en pangbrud!
Hälsa din far att vi är så glada att han kunde lassa över henne.
- Rätt bra, va? Lassa över henne… - För Guds skull, mamma!
Bryr du dig inte?
Det var din mammas idé att ge henne rollen.
Herregud.
Hon menade nog inte att du skulle knulla henne.
Va?
Jag framkallade filmen i din kamera.
Vi har sett bilderna.
En plåtning för showen.
Utan kläder?
Du är i spegeln, pappa.
- Vi vet att du har knullat henne. - Archie, inte under middagen.
När, i så fall?
Tänker du inte säga nåt?
Ska du bara sitta här och låtsas som om inget har hänt?
Vad är det med dig?
Jag vet inte varför du tar ut det på mig…
- Du såg det… - …för att…
- …sen kastade du det på elden! - Archie, det finns saker du inte förstår…
Älskling.
Underbart, Archie. Underhållande.
Nu har din mamma gått ut i stormen utan jacka.
Snyggt utspel.
- Ta en tugga. Fortsätt. - Sabotör!
Vilken god pumpapaj, Taggie. Jättegod. Rotaryklubben kommer att älska den.
Tack för att du bokade. Och var försökskanin.
Hur förbättrar vi den här scenen?
Han hotar att sälja gården om hon inte ligger med honom?
"Du kommer aldrig undan med det här, Delaney!"
- Till och med Taggie ser att det är illa. - Det är klart att det är dåligt.
Det är Tony Baddingham. Han är som kung Midas.
Om allt Midas rörde vid blev till giftigt avfall.
- Det är ett jobb. - Och en bror.
Nej, snälla, jag har sagt mycket värre.
Borde du inte hota honom? Är inte det det mest överraskande scenariot?
Scarlett O'Hara försvarar gården med sitt liv.
Ta en högaffel?
Eller en yxa?
Hon kan säga: "Min man lärde mig att använda en sån här.
Tänk så stolt han hade blivit över att se mig fälla dig med den."
Ja. Du är bra på det här.
- Önskar jag var bättre på mitt eget manus. - Vad, den om Yeats? Det är säkert kanon.
Cameron säger så, men jag är osäker. Jag…
Det känns plötsligt ännu viktigare.
- Kan du titta på bandet? - Självklart. Vi tittar på det nu. Här.
Ta med efterrätten.
- Då får väl vi diska, då. - Jag diskar, du torkar?
- Är hon tillbaka? - Nej.
- Kollade du stallet? - Jag kollade överallt.
Okej, ska vi ringa efter lite folk?
Inte än. Hon är en vuxen kvinna, inte en vilsen katt.
Du oroar dig för att folk ska prata.
- Är det verkligen mer… - Vad fan har du gjort, Archie?
Va?
Vad fan har du gjort?
Hur kan det vara mitt fel? Du var ju otrogen mot mamma!
Jag har varit otrogen mot din mamma dussintals gånger!
Det är vad folk gör! Väx upp!
Sonen fick i uppgift att föra hem Yeats kropp
för att begravas i Sligos jord
i den här anspråkslösa graven i skuggan av bergen.
Vår resa slutar också här, precis som hans.
Så från en ödmjuk son av det här landet till en annan - tack, mr Yeats.
Av DECLAN O'HARA
- Det är underbart. - Verkligen?
Ögonblicken när du läser poesin rakt in i rutan,
du liksom brinner in i våra hjärtan.
- Herregud. - Vad?
Jag är så lättad. Jag ville att du skulle gilla det.
Kanal 4 kommer att älska det. Det är vackert.
- Jag ska lägga mig tidigt. - Jaså? Är Bas kvar?
Nej, mamma. Han gick innan vädret blir sämre.
- God natt. - Sov gott.
Din pappas program är fantastiskt!
Jag är ledsen att du inte var där när vi filmade det.
Förlåt att jag var en sån skitstövel.
Jag vill vara helt ärlig mot dig.
Cameron och jag tillbringade mycket tid tillsammans på Irland,
och hon pratade mycket om sig och Rupert.
Jag tror inte att hon är så lycklig med honom.
Då borde hon släppa honom. Många tjejer skulle gärna ta över.
Saken är den att hon…
Jag tror att whiskyn påverkade henne och poesin och landskapet och…
Det påverkade mig också. Det var inte som om hon bara kastade sig…
Men möjligheten dök upp att vi skulle ligga med varandra.
- Okej. - Det var ett galet ögonblick.
Men det hände inte.
Jag gjorde det inte.
Jag älskar dig, Maud.
Det kommer jag alltid att göra. Jag skulle inte riskera det.
Tack för att du berättade. Jag…
Jag älskar dig.
Det gör jag.
Ska vi lägga oss tidigt?
- Okej, läggdags. - Okej.
Tidig start imorgon.
- Få ordning på alla Master Dogs. - Ja.
- Kommer du? - Ja, det är underbart, älskling.
Okej, jag fattar.
Kreativititeten flödar.
- Jag ska lämna dig ifred. - Ja.
Monica? Hej.
Hej, Lizzie. Jag…
Jag samlar bara in till loppisen.
Ja.
Kom in.
- Vilket hemskt oväder. - Ja.
Det är okej. Bara ovädret.
Herregud.
Rocky! Kom, älskling!
Det är okej. Det är okej, älskling.
Kom igen.
- Chokladkaka? - Tack.
- Mår du bra? - Kommer du att lämna James, tror du…
för att vara med Freddie?
Tja, jag…
Jag vet inte vad du menar, Monica.
Tja…
Nej, jag har sett tillräckligt för att veta när en affär pågår.
Det är ingen idé att bluffa.
Vad det än var med Freddie, så är det över nu.
Jag förstår.
Du råkar inte ha en konjak till hands?
Varför är det över?
Kostnaden var för hög.
För alla omkring oss.
Men det hindrade dig inte?
Jag har aldrig haft en affär förut…
…men det är som en egen liten bubbla.
Man bryr sig inte om nån utanför den.
Det är hemskt, eller hur?
Det är det för folk utanför.
Om de får reda på det.
Jag skulle nog aldrig lämna James.
Jag skulle inte vara modig nog.
Att ge mig ut på egen hand så där.
- Är han en bra make? - Nästan aldrig.
Men, du vet…
barnen.
Vad skulle de få stå ut med om deras vänner visste?
Skvallret i skolan…
Men varför stannar vi, då?
Med de här männen som inte är snälla mot oss.
Varför kan vi inte finna modet att förändra saker?
Jag trodde att jag skulle bli modigare med åldern.
Att jag skulle leva som en galning…
men jag är lika blyg nu som när jag var liten.
- Jag ser dig inte som blyg. - Jo, hemskt. Hemskt blyg.
Det fanns nån jag älskade en gång…
väldigt mycket. Innan Tony.
Nån jag inte fick älska,
och som inte fick älska mig…
och ingen av oss fann modet att bryta mönstret.
Min syster och jag hade plikter inbyggda i oss.
Artig, omtänksam, tacksam,
alltid sätta egna behov efter alla andras.
Jag visste redan då att det skulle ta kål på mamma om hon fick reda på…
Så jag vet hur det är.
Den stora passionen.
Lyssna på mig.
"Jag var också avgudad en gång."
Men vilket exempel sätter vi för våra döttrar med all denna plikt?
Kommer…
Kommer de också att blunda när de växer upp?
Herregud, jag hoppas inte det.
Stå ut med alla själviska skärmytslingar han vill ge sig in i,
men slå ner på oss själva för minsta chans att hitta vår egen lycka?
Våra döttrar förtjänar bättre.
Det gör vi också.
Ja.
- Hej. - Jag kan inte sova.
Okej, älskling. Jag pratade bara lite med Monica.
Pappa är i sängen. Be honom stoppa om dig.
Jag vill ha dig, mamma. Vinden blåser så mycket.
- Gå du, jag klarar mig. - Jag kommer strax.
- Mår du bra? - Herregud! Han var i vår trädgård!
Kom igen, gubben. Vi går tillbaka till stallet.
Gud, du är iskall!
Kom igen!
Kom hit.
En häst är i säkerhet och oskadd efter sin pärs.
Tack.
Rocky ber om ursäkt och hoppas att du inte blir förkyld.
Varför tog du inte på dig en jacka, din knäppis?
Nåt varmt.
Vi kunde ha hämtat honom.
Jag försökte ringa. Telefonen funkade inte.
- Jaså? - Ja.
Åh, ja. Inget.
Linjen måste ligga nere.
- Hur är din Bournvita? - Den påminner mig om min mormor.
Ja, det är mrs Bodkins favorit. Vill du ha nåt starkare?
- Nej. Det är bra. Tack. - Jag tar gärna ett glas.
- Ja, jag med. Det är ganska apokalyptiskt. - Det kan man lugnt säga.
Det kan jag inte säga.
- Vad är det, apoka… - Apokalyptiskt.
- Jaha, kom, då. Jag kör hem dig. - Okej. Hej då.
Tack.
Jag kommer strax.
Tack och lov att du är tillbaka. Jag tänkte ringa polisen.
För att rädda mig eller dig?
- Hör på… - Nej.
Tony, det är inte din tur.
Okej.
- Ge mig ett helvete. - Det är nog för sent för det.
Jag är så ledsen. Jag älskar dig, jag lovar…
Gör det inte, Tony. Låt bli, bara.
Jag borde inte ha gift mig med dig.
Jag antar att jag rycktes med. Jag utgav mig för att vara din frälsare…
Jag var också en frälsare. Glöm inte hur din familj hade det.
Utan min fars pengar hade du förlorat huset.
Det var ett fördelaktigt parti för båda.
Jag tror inte att nån kan säga att det är fördelaktigt nu.
Därför ska jag skilja mig från dig.
Nej.
Den här gången håller jag inte tyst. Om nån frågar säger jag
att du var systematiskt otrogen under hela vårt äktenskap
och att jag stod ut så länge jag kunde, men att jag fick nog.
Jag ska anlita den bästa advokaten för att avlägsna dig från mitt liv,
från mina barns liv
och från det här huset, som i slutändan tillhör mig.
Snälla, en chans till.
Jag har inga fler chanser att ge dig.
- Jag klarar mig inte utan dig. - Du klarar dig utan mig för det mesta.
- Monica, jag älskar dig hemskt mycket. - Nej, Tony!
Du älskar mig…hemskt.
Vi…
Vi hade ett avtal, ett nytt kontrakt,
och jag var redo att tro på det.
Men du rev sönder det med hemsk försumlighet.
Och värre…
den här gången, värre än nånsin.
Otrohet har jag hanterat,
men det här känns mörkare.
Du använde en kvinna som jag såg som en vän
som ett vapen för att hämnas på Declan.
Jag är ledsen, Tony, men jag tycker att det är vidrigt.
Kontrollen och manipulationen. Jag kan knappt titta på dig.
Vi var så nära att bli sams.
Varför gjorde du det?
För att jag ville känna nåt!
För att jag behöver en sexuell förbindelse. Som att andas.
För att bevisa att jag lever. Som du aldrig kan förstå.
Du var alltid tydlig med att visa
att ligga med mig var nåt du stod ut med som en plikt.
En gång i veckan, sen till mitt rum. Klapp på huvudet.
Du har inte ett sexuellt ben i kroppen. Du är död från midjan och ner.
Bara så du vet…
Det har jag inte alltid varit.
Okej. Upp med dig, jag kör hem Caitlin.
- Det är mitt i natten. - Det är lika bra att göra det nu.
Jag hoppas att din far inte sover för djupt, Caitlin. Kom igen!
- Monica, snälla, det är farligt. - Ur vägen, tack.
Caitlin!
Jag följer med.
Nej! Gå in med dig!
Spänn fast dig, Caitlin. Det kan bli guppigt.
- Är du stolt över dig själv? - Jag hatar dig, pappa.
Strömmen är bruten.
Kan du snälla… Gå inte ut i det här igen. Bara…
Stanna över natten.
Du kan sova i Caitlins rum. Sängen är bäddad för det är lov i morgon.
- Tack. Det är nog bäst att göra det. - Jag borde hitta några ljus.
Vill du ha nåt? Jag menar, te eller…
Jag tror inte att vi har Bournvita.
Hallå, Priory?
Det är Tony.
- Monica vet om oss. Caitlin också. - Okej. Caitlin?
Va? Vem är det?
Monica hittade Caitlin här med Archie.
- Det är Tony. Caitlin är där borta. - Men hon är väl i skolan?
De verkar ha skolkat och åkt hem för lovet en dag tidigare.
De var i hans rum och hade antagligen sex.
- Vad hände? - Caitlin och Archie skolkade från skolan.
- Vad i helvete? Den lilla… - De har haft sex.
- Herregud. - Ja.
Herregud.
Kan han höra oss?
Okej…nej?
Monica vet allt. Hon ska berätta för Declan.
Hon är där om tio minuter så du måste berätta direkt.
Hallå? Hallå, Tony?
Herregud, vad tänkte hon på?
- Declan… - Säg inte åt mig att inte bli arg.
För helvete.
Jag ska ta mig ett glas.
Helvete.
- Declan, vi måste… - Vad är det?
- Problem med en häst. Du? - Caitlin har träffat Archie Baddingham.
- Herregud. - Ja, det är en jävla katastrof.
Vet du vad? Det här slutar här och nu. Jag ska fanimej läxa upp henne.
- Hur länge innan de är här? - Tio minuter?
- Pappa, de är bara tonåringar. - Visste du om det här?
Caitlin skulle säkert inte avslöja några hemligheter.
- Man kanske aldrig känner nån, Tag. - Jag känner Caitlin.
Archie?
Archie, jag är ledsen.
Förlåt att jag tappade humöret. Det som hände var en chock.
Tja, det…
Det har varit en jävla kväll, eller hur?
Allt är mitt fel, så klart. Det vet du.
Men bara…
Om du trodde att nåt av det här var du, eller din mamma…
Folk gör dumma saker.
Jag är dum ibland. Jag har gjort dumma saker.
Mamma är en ängel personifierad,
jag har gjort så mycket dumt genom åren som hon har förlåtit mig för.
Jag vet att det här var det värsta.
Jag ska gottgöra henne, jag lovar.
Det blir bra igen. Jag ska bättra mig och…
vi blir…
Jag klarar mig inte utan henne.
Jag kan inte ens föreställa mig.
Jag skulle ge dig mitt ord om jag trodde att du skulle tro…
Det har gått trekvart. De borde vara här nu.
De borde inte vara ute i det här. Hur tänkte Monica?
- Ska vi gå och titta? - Jag går.
Nej, det är för farligt. Jag och Rupert går.
- Kom igen. - Snälla, var försiktiga.
Oroa dig inte. Jag har sett värre.
Är du okej?
Bara…
Caitlin, du vet?
Okej.
Vi kör runt.
Nu vet vi varför de inte körde raka vägen till dig.
Blåsväder av Lizzie Vereker
Var är Monica?
Den kvällen låg hon i sängen och lyssnade på stormen utanför huset
och bestämde sig för att leva ett mindre skyggt liv.
Runt omkring henne såg hon liv byggda på lögner,
äktenskap som hölls ihop med hemliga, sköra band.
Hon såg alltför ofta faran med oärlighet, risken att avvika från den rätta vägen.
Och under lång tid hade hon hållit sitt sanna jag inlåst.
Den leende, plikttrogna hustrun och modern.
Hon förlät sin trolösa make
och glömde den sanna kärleken hon hade förlorat för många år sen.
lucka Till! x Taggie
Men vildheten i den ylande vinden kallade på henne,
verkade viska i hennes öra:
"Inte mer! Inte mer! Du är en kvinna som känner åtrå."
Hon lyssnade på rösten och visste vad hon måste göra,
även om det innebar att riskera allt.
Från och med nu skulle hon leva som eld.
Jag… Jag klarar mig inte utan dig.
Jag menar, jag vill inte.
Gör inte det då.
- Nej, inte du. - Får jag komma in?
- Vad vill du? - Snälla, Tony.
- Sätt dig, är du snäll. - Va?
Monica…
- Hon är inte här. - Nej…
Vad?
Jag är så ledsen, Tony.
Vi hittade henne.
Ett träd föll och träffade bilen. Caitlin tog sig ut, men…
Jag är ledsen, Tony, hon…
Monica är död.
- Monica? Min fru, Monica? - Jag antar att det gick fort.
Hon visste säkert inget om det.
Sa du att hon är död?
Jag är hemskt ledsen.
Översättning: Martina Sundberg