‎„LABIRINTUL ETERN”
‎- Ei bine? ‎- E ciudat.
‎Unde am greșit?
‎Ne-am pierdut?
‎Nu-ți face griji!
‎Am urcat pe munte, ‎așa că o să coborâm înapoi.
‎Serios?
‎Calmează-te!
‎Noriko?
‎Ce e?
‎M-ai invitat azi pentru că…
‎Las-o baltă!
‎Toată clasa era îngrijorată.
‎Se întrebau de ce nu mai vii la școală.
‎- Înțeleg. ‎- Da.
‎Ce loc înfiorător!
‎De ce e asta aici?
‎Sayako, uite!
‎Poate sunt călugări asceți.
‎Mă scuzați!
‎Pot să vă întreb ceva?
‎A fost ciudat.
‎Ce facem acum?
‎Nu stau aici peste noapte.
‎Hai să mai mergem un pic!
‎Ce?
‎Sunt discipoli la instrucție.
‎Să înțeleg că v-ați pierdut?
‎Ce? O, da.
‎Nu mă mir. Acesta e un loc sacru, ‎izolat de lumea exterioară.
‎E la fel de greu de intrat, ca de ieșit.
‎Oamenii ca voi se pierd uneori aici.
‎E prea periculos să mergeți pe munte acum.
‎Ar trebui să petreceți noaptea ‎la templul nostru.
‎Cărei secte aparține acest templu?
‎Facem parte din budismul ezoteric,
‎dar urmăm propriile învățături.
‎Deci este o religie nouă?
‎Existăm de prea mult timp ‎ca să fim considerați noi.
‎Avem peste un milion ‎de adepți practicanți.
‎În ultimii ani, am acceptat și alții.
‎Vin pentru pregătire spirituală.
‎Meditația intensivă ‎vindecă trupul și mintea.
‎Vreți să exersați aici ‎meditația Zen câteva zile?
‎Suntem în formă fizică și spirituală bună.
‎Cum dorești.
‎Și tu?
‎Noriko, de ce nu încerci?
‎Sayako.
‎Nu e norocoasă Sayako?
‎E și deșteaptă, și frumoasă.
‎E adevărat.
‎Dar nu pare prea amabilă.
‎Îmi dau seama doar după fața ei.
‎Asta m-a trezit.
‎Sayako și Noriko? Suntem colege de cameră.
‎Eu sunt Aya Kuramoto. ‎Mă bucur să vă cunosc.
‎Încântată!
‎Dră Kuramoto, de ce ai venit aici?
‎Am anxietate socială și m-am gândit ‎că asta mă poate ajuta.
‎E doar un pretext, ‎de fapt îmi caut fratele.
‎Fratele?
‎A dispărut acum cinci ani ‎după ce s-a alăturat acestui grup.
‎Mă prefac că mă antrenez aici ‎pentru că m-am gândit că l-aș găsi.
‎Dar nu l-am găsit.
‎Se pare că suferi ‎de un conflict psihologic.
‎Indecizia e suferință.
‎Dacă elimini indecizia, ‎îți vei găsi pacea interioară.
‎Alătură-te ordinului nostru.
‎Nu există motive de îndoială.
‎Ordinul Curajului nu te salvează ‎doar pe tine,
‎dar va salva și omenirea într-o zi.
‎Aș vrea să mă gândesc puțin.
‎Foarte bine.
‎Ai auzit?
‎O sută de călugări cântă la unison.
‎E un sentiment atât de solemn!
‎Sper să avansăm în curând ‎și să ne putem alătura lor.
‎Scopul nostru final e să atingem Nirvana.
‎Diseară e Ritualul Nyujo al celor 100 ‎de călugări. O dată la trei ani.
‎Ritualul Nyujo?
‎Ce se întâmplă?
‎Chiar au spus că ritualul Nyujo e diseară?
‎Da. Acest ritual ‎e organizat odată la trei ani.
‎Ce înseamnă Nyujo?
‎Călugării-s îngropați de vii într-o cutie ‎de lemn, ca să se mumifice după moarte.
‎Nu mănâncă cereale, ‎ci au o dietă „de lemn”.
‎Grăsimea face corpul să putrezească, ‎dar eliminând-o,
‎își pregătesc corpul pentru mumificare.
‎Totuși, mumificarea budistă e ilegală.
‎Dar acei călugări sunt atât de emancipați. ‎Nu cred că de la un post obișnuit.
‎Postul Nyujo nu e pentru sănătate.
‎Ce vrei să spui?
‎Uitați! Pleacă undeva.
‎Oare unde se duc?
‎Asta m-ar putea ajuta ‎să-mi găsesc fratele.
‎Plec.
‎Nu avem voie afară noaptea!
‎Ar trebui să plecați cât mai repede.
‎Dacă stați prea mult, nu mai plecați.
‎Vorbesc mai ales cu tine, Sayako.
‎Hei, stai!
‎Mergem și noi.
‎Dacă ne mușcă vreo viperă?
‎Taci!
‎Să mergem!
‎Se pare că trei adepți au fugit.
‎Lasă-i în pace!
‎Au ales calea rătăcirii veșnice ‎în lumea mondenă.
‎Cum să dispară atâția oameni?
‎Ce?
‎Și-au abandonat torțele.
‎Le-au lăsat aici.
‎Uitați! E o ușă ‎în spatele statuii lui Buddha.
‎E ger.
‎Se îngustează.
‎Ești sigură? Ar putea fi periculos.
‎- Am putea rămâne fără oxigen. ‎- Taci!
‎Nu v-am cerut să veniți.
‎Nu trebuie să țipi la mine.
‎Mai bine vă întoarceți.
‎- Nu spune asta! ‎- Stai!
‎S-a-ntâmplat ceva?
‎Ce e asta?
‎Ce?
‎Acolo.
‎Sunt mumii foarte vechi. ‎Sigur sunt membri ai sectei.
‎Hai să ne întoarcem, Kuramoto!
‎Nu! Fratele meu ar putea fi aici!
‎E fratele meu!
‎În sfârșit te-am găsit.
‎Cum ai putut să-ți faci asta?
‎Noriko, Sayako, o să rămân aici o vreme.
‎Dar…
‎Lăsați-mă în pace!
‎Noriko, hai să plecăm mai repede! ‎Nu suport locul ăsta.
‎Sayako.
‎Și eu aș vrea să plec de aici, ‎dar mă întreb dacă putem.
‎La naiba cu locul ăsta!
‎Sayako, crezi că vom ieși vreodată?
‎Am mers deja o grămadă.
‎Poate că labirintul ăsta ‎e la fel de mare ca muntele.
‎Cât de departe merge?
‎Îngheț!
‎Noriko! Noriko, ajutor!
‎Nu mai suport!
‎Sayako, nu renunța aici! ‎Trebuie să continui!
‎Noriko. Privirile… sunt îngrozitoare.
‎Privirile lor sunt îngrozitoare!
‎Ce s-a întâmplat? Despre ce vorbești?
‎E răzbunare divină.
‎Suntem pedepsite ‎căci am părăsit-o pe Kuramoto.
‎Sunt o persoană groaznică!
‎Sayako!
‎Simt cum mă privesc mumiile!
‎Poftim? E ridicol!
‎Cum să te privească o mumie?
‎Totul e în mintea ta.
‎Vezi? Uite!
‎Nu vă uitați la mine!
‎MANIACUL
‎Hai!
‎Ți-a plăcut? Un nou record!
‎Fir-ar!
‎Uite! Iar a venit Kuriko.
‎Am auzit că te iubește, Yutaro.
‎Joacă-te cu ea!
‎Nu fi prost, idiotule!
‎Kuriko, pleacă de aici!
‎- Taci! ‎- Termină odată!
‎Ești singură, domnișoară?
‎„BĂTĂUȘA”
‎Hei! Dă-ne și nouă niște ciocolată!
‎Nici vorbă! ‎Am primit-o fiindcă am grijă de puști.
‎Hai să ne jucăm, bine?
‎Cum te cheamă?
‎Numele meu este… Naoya.
‎Naoya?
‎De când a devenit parcul ăsta ‎loc de joacă pentru fete și copii?
‎Ce porcărie! Hai în altă parte!
‎Hai să cumpărăm ciocolată!
‎De parcă nu sunt și ei copii.
‎Naoya, hai să mergem la leagăne! ‎Nu mai e nimeni.
‎Kuriko!
‎Kuriko, hai să ne jucăm! ‎Să ne dăm în leagăne.
‎Nu ne jucăm azi.
‎Nu! Vreau să mă joc cu tine!
‎Am sosit.
‎Te-ai întors. Vino încoace! ‎Cred că o să-ți placă.
‎Tort!
‎L-a adus o vecină. ‎A spus că e mama lui Naoya.
‎Vasăzică te joci cu fiul ei?
‎S-au mutat de curând și nu are prieteni.
‎Vreau să continui să te joci cu el.
‎Hai, lovește!
‎- S-a dus departe. ‎- Frumos!
‎Ești tare.
‎Naoya, îți spun un secret.
‎Ce?
‎Îți șoptesc la ureche.
‎Te-am speriat?
‎Da, și mă doare urechea.
‎Te doare? Vai, nu! Ia să mă uit!
‎Vai, nu! Ai un gândac înăuntru.
‎Îți intră în ureche ‎și-ți mănâncă creierul!
‎Mi-e frică! Scoate-l de-acolo!
‎Bine, gata.
‎Au! Mă doare!
‎LOC DE JOACĂ
‎Hai, Yu!
‎Îți place?
‎Kuriko.
‎Kuriko, vreau și eu să beau.
‎Vreau să beau și eu.
‎- Naoya, hai să ne batem cu sabia! ‎- Bine.
‎Spune-ți rugăciunea!
‎Acum adună-ți curajul și sari!
‎Dacă nu sari, nu mă joc cu tine.
‎- O să sar! Da! ‎- Naoya! Ce s-a întâmplat?
‎E îngrozitor! Tot spune că o să sară.
‎Te rog, oprește-l!
‎Dragule, termină cu prostiile!
‎Stai, te iau eu.
‎Naoya, am zis să nu te miști!
‎Naoya, am fost surprinsă ‎când a venit mama ta ieri.
‎Nu i-ai spus mamei tale adevărul, nu?
‎N-am spus nimic.
‎Serios?
‎Bine, hai să aflăm! Haide!
‎Mă doare.
‎ATENȚIE, CÂINE
‎Testul începe acum.
‎Uită-te acolo!
‎Ia-o! Căpcăunul nu te va mușca ‎dacă ești nevinovat.
‎Kuriko, mi-e frică.
‎Kuriko.
‎Du-te și ia-o odată!
‎Te porți ciudat azi.
‎De ce-mi spui toate astea?
‎Yutaro, am fost un copil rău.
‎Îți va schimba sentimentele față de mine?
‎Deci asta era.
‎Nu se vor schimba. A fost demult, nu?
‎Credeai că o să te urăsc pentru așa ceva?
‎Atunci ar trebui să-ți mai spun ceva.
‎Povestea e mai lungă.
‎Naoya?
‎Da, eu sunt.
‎M-au năpădit amintirile.
‎Au fost atâtea amintiri plăcute.
‎Parcul mai e acolo?
‎Da. Nu s-a schimbat deloc.
‎Știu. Ce-ar fi să mergem acolo?
‎Ce?
‎Vreau să discutăm și despre alte lucruri.
‎Naoya.
‎Chiar că nu s-a schimbat.
‎Toboganul a rămas la fel.
‎Nu mă trăgeai de urechi?
‎Erai foarte tranșantă.
‎Iartă-mă! N-am vrut.
‎Tu erai foarte drăguț.
‎Serios? Mă bucur!
‎Ce?
‎Eram îndrăgostit de tine.
‎Erai singura ‎care se juca cu mine pe vremea aia.
‎N-am încetat să mă gândesc la tine.
‎Când te-am văzut din spate azi, ‎am știut imediat că ești tu.
‎Yutaro.
‎Am fost eliberată de vina ‎care m-a bântuit în toți acești ani.
‎Nu l-ai mai văzut, nu?
‎L-am mai văzut de câteva ori.
‎Ce?
‎Mă văd cu el din nou azi.
‎Naoya!
‎Îmi pare rău, Yutaro!
‎M-am îndrăgostit de Naoya.
‎Mamă, nu plec din apartament.
‎Sunt sigură că Naoya se va întoarce.
‎Nu-ți face griji pentru mine! ‎Pot să-l cresc singură pe Hiroshi.
‎Mami, mi-e foame. Când e cina?
‎Mai durează puțin.
‎Mami, am zis că mi-e foame!
‎Hiroshi, te rog să fii cuminte!
‎Mami.
‎Mami, iar pește?
‎Vreau să mănânc orez cu curry.
‎Vreau să mănânc o omletă, mami!
‎Taci și mănâncă, Naoya!
‎Nu mă cheamă Naoya.
‎Îmi pare rău, Hiroshi.
‎Semeni cu tatăl tău când era mic.
‎Semănați ca două picături de apă.
‎Mami?
‎Mama ta îl hărțuia pe Naoya în fiecare zi.
‎Era adorabil când făceam asta. ‎Era distractiv.
‎Nu se dădea dus oricât l-aș fi hărțuit.
‎Mă întreb dacă chiar voia să fie hărțuit.
‎Nu știu de ce, ‎dar nu mă puteam abține să-l terorizez.
‎Mă întreb ce face Naoya acum.
‎Vreau să-l hărțuiesc din nou.
‎Mama m-a tras de urechi.
‎Deci ăsta era planul tău, Naoya.
‎Voiai să te răzbuni de la început?
‎Naoya, mai urli mult?
‎Nu știi că băieții nu plâng?
‎Nu sunt Naoya.
‎Ești un băiat rău.
‎Vii aici știind ‎că prefer să mă joc cu Yutaro.
‎Ești o pacoste.
‎Bine. Mă joc cu tine.
‎Te duc în parc.
‎Mă joc cu tine acolo.
‎Mami, s-a întunecat afară.
‎E și mai bine pentru ce vreau să fac.
‎Mami, nu mă mai tragi de urechi, nu?
‎Nu voi face nimic. ‎Nu voi face absolut nimic.
‎Am greșit. Se pare că mai am cerneală.
‎Dar am rămas fără hârtie.
‎Poate găsesc în camera de-acolo?
‎Mă întreb dacă pot ajunge acolo.
‎Ar trebui să trec de aleea asta șerpuită.
‎Dar petele unde s-a uscat cerneala ‎sunt albe și tari.
‎Oare le pot folosi ca să sap o groapă?