‫- ג'ונג'י איטו: סיפורים מקבריים מיפן -‬
‫נו, מיצ'יקו?‬
‫כן, הוא מוצא חן בעיניי. יפה מאוד.‬
‫מועדון הצילום שלכם מדהים, טסוקיקו.‬ ‫-באמת?‬
‫עכשיו קוסאקאווה המתוק כולו שלי.‬
‫טוב, לפחות הצילום שלו.‬
‫כן. אה, הנה.‬
‫- אין כניסה -‬
‫הנה 3,000 ין.‬
‫תענוג כמו תמיד.‬
‫כמו סוחרת בשוק השחור.‬
‫אני רק מתחילה.‬
‫כן, בטח. להתראות.‬
‫זה כנראה באמת עסק מלוכלך.‬
‫אבל יש בו גם צד של מעשה צדקה.‬
‫יאמאזקי.‬
‫תסלח לי!‬
‫יאמאזקי!‬
‫אה, את ממועדון הצילום.‬
‫אני איזומיסאווה.‬ ‫אני כל כך שמחה שזכרת אותי.‬
‫מה את רוצה?‬ ‫-אפשר לצלם אותך שוב?‬
‫שוב?‬
‫בהחלט.‬
‫אתה ממש פופולרי.‬
‫גם מועדון הצילום משתגע עליי. לעשות פוזה?‬
‫כן, בבקשה!‬
‫למה שלא תפתחי עסק?‬
‫אל תהיה טיפש. אני עושה את זה ללא תשלום.‬
‫אז בטח גם הדוגמנות שלי ללא תשלום.‬
‫מי זאת?‬
‫מה? אה, היא?‬
‫זאת טומייה קוואקמי. היא בוועדת המשמעת.‬
‫היא עברה לבית הספר שלנו לא מזמן.‬
‫- "הצילום של טומייה" -‬
‫היום היה יום המזל שלי.‬ ‫אוסף הצילומים של יאמאזקי שלי גדל.‬
‫אם ככה,‬ ‫אוכל למכור מחר צילומים למאה ולצ'יו.‬
‫אבל אני באמת מפקפקת בטעם של מאה בבנים.‬
‫מה? 10,000 ין? למה?‬
‫את לא חייבת לקנות אותו.‬
‫את ממש מרושעת. ממאה לקחת רק 5,000 ין.‬
‫הצילום של מאה היה של מטרה בדרגה נמוכה.‬
‫הצילום שלך הוא של מטרה מדרגה ראשונה.‬ ‫-זה מגוחך.‬
‫תסלחי לי. איזומיסאווה?‬
‫קוואקמי.‬
‫מה את חושבת שאת עושה?‬
‫את לא חושבת שזה מפוקפק מבחינה מוסרית?‬
‫זה כל כך זול.‬
‫זאת אומרת, למכור צילומים של בנים בקמפוס?‬
‫ובמחיר מופקע כזה.‬
‫את תהיי בצרות אם אחד המורים יגלה.‬
‫את טועה לגמרי, קוואקמי.‬
‫טסוקיקו לא מוכרת אותו.‬
‫היא רק הראתה לי אותו, נכון?‬
‫נכון. אני לא מוכרת צילומים.‬
‫לא תצליחי לצאת מזה בשקרים. שמעתי מה אמרת.‬
‫טאיצ'י, תערוך חיפוש בתיק של איזומיסאווה.‬
‫בסדר.‬
‫היי, מה אתה חושב שאתה עושה?‬
‫הנה הם, טומייה.‬
‫תראו כמה יש כאן.‬
‫תחזירי לי אותם הם חשובים לי.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה. אני מחרימה אותם.‬
‫כחברה בוועדת המשמעת,‬ ‫עליי לדווח עלייך למורים.‬
‫אבל אני אוותר לך הפעם ורק אחרים אותם.‬
‫טוב, טאיצ'י, קימאטה, בואו נלך.‬
‫הכלבה הזאת! היא חושבת שהיא כזאת חשובה.‬ ‫היא חושבת שהיא מלכה עם פמליית הבנים שלה?‬
‫אני רוצה את הצילומים שלי בחזרה.‬ ‫-הצילומים של יאמאזקי?‬
‫כן. היא אפילו לקחה את התשלילים.‬
‫אבל טסוקיקו, נראה לי שאת בצרות.‬
‫נכון, הרגשות שלנו עדיין לא הדדיים, אבל…‬ ‫-לא, אני מדברת על טומייה קוואקמי.‬
‫היא אמרה שהיא לא תדווח עלייך למורים.‬
‫אבל אי אפשר לדעת.‬ ‫לפי השמועה, היא עושה את זה כל הזמן.‬
‫איזו שמועה?‬
‫שמעת שהאיאשי מכיתה די הושעה לאחרונה?‬
‫זה בגלל שהבחורה הזאת הלשינה עליו.‬
‫תפסיקי, מאה. אל תפחידי אותי ככה.‬
‫את תמיד צריכה להיזהר.‬
‫לא אכפת לי.‬ ‫אצא מזה אם אעמיד פנים שאני טיפשה.‬
‫זה מה שקרה?‬
‫זה היה ממש נורא.‬
‫ועכשיו יש לי את הצרה הזאת על הראש.‬
‫אז מיצ'יקו, את תעזרי לי אם המורים יגלו?‬
‫בטח. כל מה שאני צריכה לעשות‬ ‫זה רק לשקר קצת, נכון?‬
‫טסוקיקו!‬
‫מישהו רוצה לראות אותך.‬
‫מה?‬
‫יאמאזקי.‬
‫- יצירה -‬
‫סליחה שהפרעתי לך בארוחת הצהריים.‬ ‫-זה בסדר. מה רצית?‬
‫בעצם, זה משהו חשוב.‬
‫מעניין מה זה יכול להיות.‬
‫אני רוצה לבקש ממך טובה.‬
‫זה קשור לצילומים.‬
‫זה נורא, ממש נורא. למה זה קורה לי?‬
‫למה אני צריכה לצלם‬ ‫בחורות אחרות בשביל יאמאזקי?‬
‫ואם זה לא מספיק,‬
‫למה דווקא אותה?‬
‫אין לי שום סיכוי איתו.‬
‫הנה היא.‬
‫צאי החוצה.‬
‫את יכולה לצלם אותי כמה שאת רוצה.‬
‫אולי תצלמי כמה צילומים‬ ‫ותפיצי אותם ברחבי הקמפוס?‬
‫בטח. אני אצלם אותך.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫זה נהדר. את ממש יפה.‬
‫כמו דוגמנית.‬
‫תתרחקי, ואני אצלם תמונות של כל הגוף.‬
‫אני נותנת לך לצלם אותי.‬
‫את תתרחקי.‬
‫את צודקת.‬
‫אז, איזומיסאווה.‬
‫כמה את חושבת‬ ‫שתוכלי לדרוש בשביל צילום שלי?‬
‫טוב…‬
‫במקרה שלך, בטח יהיה מישהו‬ ‫שיהיה מוכן לשלם 100,000 ין.‬
‫איזומיסאווה.‬
‫המורה טאני!‬
‫זה שובר את ליבי.‬
‫מועדון הצילום נועד‬ ‫להרוויח כסף ממכירת צילומים?‬
‫אתה טועה לגמרי, המורה!‬
‫נתפסה על חם.‬
‫ברור, מר טאני.‬ ‫אני יודעת שאסור היה לי לעשות את זה.‬
‫אני אעזוב את המועדון.‬
‫אם זה לא עונש חמור מדי,‬ ‫אתה יכול להשעות או לסלק אותי.‬
‫המורה?‬ ‫-מה?‬
‫עבודה טובה.‬
‫אין מצב שיאמאזקי‬ ‫משתף פעולה עם הבחורה הזאת.‬
‫טסוקיקו!‬
‫מה את רוצה, אמא?‬
‫הבאתי את הצילומים שביקשת שאאסוף.‬
‫איפה הם?‬
‫על השולחן שם.‬
‫תודה.‬
‫- הדפסת צבע -‬
‫מה?‬
‫מה זה?‬
‫תקשיבו, שניכם.‬
‫אני רוצה לבקש מכם טובה.‬
‫האם אתם תקשיבו לי?‬
‫מגיע לה. הייתי מוכנה לתת הכול‬ ‫בשביל לראות את הפרצוף שלה עכשיו.‬
‫יאמאזקי.‬
‫איזומיסאווה.‬
‫כדאי שתתחבאי!‬
‫מהר!‬
‫מה קרה?‬
‫הם מחפשים אותך!‬
‫מחפשים אותי?‬
‫ועדת המשמעת.‬
‫עכשיו צותתי לשיחה שלהם.‬
‫טומייה רעדה בכל הגוף.‬
‫היא רתחה מזעם.‬
‫הם עשו תוכנית להרוג אותך.‬
‫לא האמנתי למשמע אוזניי,‬ ‫אבל אני לא חושב שהם התבדחו.‬
‫הם רוצים שתמותי!‬
‫ראית את טסוקיקו איזומיסאווה?‬
‫כן, היא בדיוק הלכה לכיוון הזה.‬
‫בסדר.‬
‫- מועדון הצילום -‬
‫- חדר חושך -‬
‫איזומיסאווה.‬
‫זה בסדר עכשיו. הם הלכו.‬
‫יאמאזקי, תודה רבה לך.‬
‫אבל מה קורה?‬
‫למה הם רוצים להרוג אותי?‬
‫אני מרגיש שאני אחראי לזה.‬
‫אני ביקשתי שתצלמי את הצילומים האלה.‬
‫ובגלל זה נכנסת לכל הבלגן הזה.‬
‫אבל למה הפצת את הצילומים בקמפוס?‬
‫כי…‬
‫קינאתי בה. אתה מבין…‬
‫יאמאזקי, יש לי רגשות…‬
‫תמותי!‬
‫תסלחי לי.‬
‫טומייה רעדה מזעם כשהיא אמרה לי להרוג אותך.‬
‫אני אעשה הכול למענה.‬
‫ולמרבה הצער, את לא הטיפוס שלי.‬
‫העיניים שלי!‬
‫טסוקיקו, איפה היית?‬
‫לא הושעית?‬
‫טסוקיקו!‬
‫את באמת חסרת תקנה.‬
‫אני אספר לאבא שלך מה עשית הפעם.‬
‫הוא ייתן לך טוב-טוב על הראש‬ ‫כשהוא יחזור לעיר.‬
‫טוב, אני הולכת.‬
‫אני נוסעת לבלות שבוע עם אבא שלך.‬
‫טאיצ'י וקימאטה. למה הם כאן?‬
‫טסוקיקו. את נראית טוב.‬
‫רצח?‬
‫מי אמר לך דבר כזה?‬
‫זה מגוחך.‬
‫יאמאזקי אמר את זה.‬ ‫ואז הוא ניסה להרוג אותי.‬
‫הוא הבריון שלך, נכון?‬
‫תפסיקי. אין לי שום בריונים.‬
‫ואני לא מכירה אף אחד בשם יאמאזקי.‬
‫הוא בטח טעה.‬
‫או שאולי הוא כל כך חיבב אותך‬ ‫עד שהוא רצה להרוג אותך.‬
‫לא נגעת במשקה שלך.‬
‫לא הכנסתי לתוכו רעל.‬
‫והבאתי חטיפים.‬
‫באתי להתנצל על זה שבגללי את הושעית.‬
‫מתחשק לך?‬
‫ביקשתי ממך לצלם אותי ובגלל זה נכנסת לצרות.‬
‫הייתי בהלם כשראיתי את המורה עומד שם.‬ ‫צירופי מקרים הם לפעמים מפחידים.‬
‫צירוף מקרים, את אומרת?‬
‫צירוף מקרים מתוכנן היטב.‬
‫וואו! את צילמת את זה?‬
‫קיבלתי אותו ממישהו שאני מכירה.‬
‫מעניין.‬
‫זה גאודי.‬
‫היית בספרד?‬
‫כמובן שלא.‬ ‫-אני מבינה.‬
‫גרתי בספרד לפני שעברתי לכאן.‬
‫אבל נולדתי בצרפת.‬
‫המשפחה שלי גרה בבית גדול במרכז ברצלונה.‬
‫וכמובן שגאודי היה האדריכל שתכנן את הבית.‬
‫אמי נפטרה, אבל היא הייתה שחקנית מפורסמת.‬
‫סבא שלי היה צייר וחבר קרוב של פיקאסו.‬
‫יש לי בבית אפילו צילום שלי עם פיקאסו.‬
‫יש לי רעיון! למה שלא תבואי אליי?‬ ‫אני רוצה להראות לך את הצילום הזה.‬
‫וגם אבא שלי רוצה להכיר אותך.‬
‫סליחה, אבל אני אוותר.‬
‫יש לי תחושה רעה בקשר לזה.‬
‫תחושה רעה?‬
‫את עדיין לא בוטחת בי?‬
‫נכון מאוד!‬
‫אני לא מאמינה לאף מילה שלך.‬
‫גאודי ופיקאסו? תעשי לי טובה.‬
‫אני בטוחה שאת שקרנית כפייתית, נכון?‬
‫זה קצת כמו מחלה.‬
‫לא "קצת" אלא לגמרי מחלה.‬
‫אמרת "מחלה"?‬
‫כן! זה מי שאת באמת!‬
‫מפלצת שקרנית!‬
‫הצילומים האלה מראים איך את באמת נראית!‬
‫איזומיסאווה.‬
‫איזומיסאווה, אמרת עכשיו שאני מפלצת?‬
‫תעני לי.‬
‫קראת לי עכשיו "מפלצת"?!‬
‫הראש שלי! הוא…!‬
‫הראש שלי…!‬
‫מספיק! אני לא יכולה לסבול את זה!‬
‫מה עכשיו? את מעמידה פנים שאת חולה?‬
‫מה?‬
‫מה קרה?‬
‫תעזוב אותי!‬
‫טומייה!‬
‫עזוב אותי, לעזאזל!‬
‫זה כואב!‬
‫טומייה!‬
‫מה קרה?!‬
‫טומייה!‬ ‫-אל תסתכל עליי!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫תוריד כבר את הגידול הזה ממני,‬ ‫ואז תשרוף אותו!‬
‫זה כואב!‬
‫אל תמותי לי!‬
‫טומייה! תחזיקי מעמד!‬
‫סוף-סוף הצלחנו להוריד את זה.‬ ‫-היי!‬
‫טומייה אמרה לנו להוריד את הגידול.‬
‫הראש שלה נעלם!‬
‫זה מוזר.‬
‫איך לא שמת לב לזה, טאיצ'י?‬ ‫-גם אתה לא שמת לב לזה!‬
‫מה נעשה? אנחנו רוצחים עכשיו.‬
‫מה? תירגע.‬
‫לא צריך לדאוג. אף אחד לא ראה כלום.‬
‫היי, איזומיסאווה.‬ ‫תפסיקי להעמיד פנים שאת ישנה.‬
‫איזומיסאווה, את ראית הכול, נכון?‬
‫לא ראיתי כלום.‬
‫את כן ראית. יכולתי להרגיש שאת צופה בנו.‬
‫כן. ואת בטח גם צילמת.‬
‫כן, זה לא טוב!‬
‫את מומחית בצילומי ריגול!‬
‫צילמת את טומייה כאילו שהיא מפלצת.‬
‫לכן עשינו תוכנית להרוג אותך אצלה בבית.‬
‫טומייה יפהפייה, ממש אלילה!‬
‫טאיצ'י, בוא נהרוג אותה עכשיו!‬
‫טאיצ'י! קימאטה! מה אתם עושים?!‬
‫מהר! תשרפו את זה!‬
‫נו כבר! תשרפו את הגידול הזה!‬
‫תעשו את זה עכשיו‬ ‫לפני שהוא יתעורר שוב! מהר!‬
‫אמרתי לכם למהר!‬
‫בסדר!‬
‫זה בטח רק חלום,‬ ‫אבל כדאי שאני אנקה את החדר ליתר ביטחון.‬
‫חבל שהצילומים שלי נהרסו לגמרי.‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬
‫החרקים מתחילים להילחם זה עם זה.‬
‫רגע, אולי זאת לא מלחמה.‬
‫אולי זאת בריונות?‬
‫כולם מסתכלים, אז כדאי שתפסיקו.‬
‫גם אני מסתכל בתשומת לב רבה.‬
‫אוי, לא. נגמר לי הדיו.‬
‫נראה שאני צריך עוד מהדיו האדומה הזאת.‬