MANIJAK JUNJIJA ITA: JAPANSKE SABLASNE PRIČE
GODINA 1996.
ARHEOLOŠKI LOKALITET AJIME
OPASNOST
Profesore Soya.
Što je, Yamaoka?
Ovaj sloj.
Je li to geološki nabor ili ljudske ostave?
Kronološki gledano, ne bih rekao da je to nabor.
Ne izgleda kao da je bio pod bočnim pritiskom.
Ali zašto je onda ovaj sloj ovako deformiran?
Ne izgleda li kao profil osobe koja leži na leđima?
Ima i vodoravnih slojeva.
Pokušaj kopati ispod.
Jasno.
Hej, profesore!
Čini se
da je to drevni čovjek.
Lubanja malog djeteta.
Ima li veze između kostiju i ostave?
Možda su to ostaci nekog obreda.
Primjerice?
Izgleda kao ukop.
Polako su prekrivali truplo tankim slojevima gline.
Kako su dodavali sloj po sloj,
nastao je veliki humak u obliku čovjeka.
I taj je humak zakopan u zemlju?
To je samo hipoteza.
Ali ako analiziramo slojeve, možda nađemo odgovor.
Ako je tako, ovo bi bilo veliko otkriće, profesore!
Bilo bi.
Ovo je nevjerojatno.
Na prognozi nisu najavili kišu.
-Yamaoka, zaštitimo lokalitet brzo. -Da.
Hej, kiši!
Donesite plastične cerade! Požurite se!
SLOJEVI STRAVE
GODINA 2017.
Reimi, komemoracija za 13. godišnjicu smrti tvog oca bila je duga.
Ali dobro si izdržala. Sigurno si umorna.
Ne govori to, majko. Više nisam dijete.
Mogu izdržati komemoraciju.
Stvarno? Kad si bila mala, odmah bi me gnjavila.
Ponavljala bi: „Podigni me.”
Bila si preslatka, Reimi.
Dosta više.
Zaista je bila preslatka.
Čak si bila u reklamama i privlačila pozornost.
Zašto nisi nastavila?
Dosad bi možda već bila zvijezda.
Narumi, ne bih to mogla podnijeti.
Ipak, introvertirana sam i zaglavila u prošlosti.
Bilo je preteško biti zabavljač.
Htjela sam da me majka obožava.
Reimi!
Oprosti mi. Nisam znala da tako misliš!
Ne brini se.
Voljela bih da opet imaš dvije godine da te razmazim!
Podigla bih te i čvrsto grlila!
Dobro si se brinula za Reimi. Ne može biti nezadovoljna.
Platila si joj satove i sve ostalo.
Mnogo si vremena i novca potrošila na popravak njezinih zuba.
Ali moje nisi popravila.
Zato su mi zubi tako iskrivljeni.
Narumi.
Ako imaš što reći, reci. Prestani se sažalijevati.
Bila je zabavljačica, podrazumijevalo se.
Nije prestalo kad je napustila karijeru.
Imala je potencijala. Zato sam se toliko trudila.
Ali tebi nisam mogla pomoći
jer si ružna.
Što si rekla?
Narumi! Pazi!
Jeste li dobro?
Reimi!
Reimi, jesi li dobro?
Reimino je lice…
Narumi, za sve si ti kriva!
Doktore! Kako je Reimi?
Osvijestila se.
Kakvo olakšanje.
Ali nešto je čudno. Morate sami vidjeti.
Što je ovo?
Što se događa?
Lice joj se vratilo!
Jest. Novi se sloj pojavio ispod odsječenog sloja.
Nema smisla.
Pogledajte ovo.
Što je ovo?
Vašu kćer čine mnogi slojevi.
Što?
Nema mozak, organe, kosti ili bilo što drugo što biste očekivali.
Slojevi koje vidite su epidermalni.
Ukratko, tijelo vaše kćeri sastoji se od sloja na sloju epiderme.
Ne budite smiješni. Nije vrijeme za šale.
Da je bar neka pogreška.
Ovo je užasno!
Reimi!
Onda
je poput Baumkuchena!
Poput Baumkuchena!
Imate pravo.
Struktura njezinog tijela doista podsjeća na godove.
Možda su i njezini slojevi znakovi njezinog rasta.
Što?
Ukratko, središte je ono što je bila kao fetus.
Idemo li odande prema van,
idu godine, jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam,
devet, deset, jedanaest, dvanaest, trinaest, četrnaest,
petnaest, šesnaest, sedamnaest, osamnaest, devetnaest.
I naposljetku, dvadeset godina.
Ovaj je gornji sloj trenutačni oblik vaše kćeri.
Doktore, znači li to da je Reimino tijelo iz djetinjstva u njoj?
Da, mislim da bi to bilo fizički moguće.
Pregledajmo dubinski tijelo vaše kćeri.
-To je ključno za njezino liječenje. -Ne, doktore.
Vodim Reimi kući.
Odvest ćemo Reimi čim njezini ožiljci počnu zacjeljivati.
Računam na tvoju pomoć.
Majko, ovo je prokletstvo.
Ha?
Sjećaš se onog arheološkog nalazišta? Groba na lokalitetu Ajime?
Još se sjećam fotografije onih slojeva zemlje oko lubanje.
Sličilo je Reiminoj magnetskoj rezonanci.
Ta je grobnica bila ukleta.
Otac je trebao pustiti da počiva u miru.
Nakon toga je njegovo mentalno zdravlje počelo opadati.
Umro je devet godina nakon iskapanja.
No nije stalo ondje.
Prokletstvo je pogodilo Reimi kad se rodila.
Ali je utjecalo i na mene.
Dokaz je ovdje. Gle.
I ja imam slojevitu strukturu.
Reimi, rana te više ne boli?
Ne, majko.
Reimi, ne brini se zbog ožiljka.
Sve ću popraviti!
Dobro.
Dobra djevojčica.
Imam ideju.
Održat ćemo komemoraciju za tu lubanju.
Pitat ćemo sveučilište Seito možemo li posuditi…
Komemoraciju? Neću sudjelovati u neznanstvenoj farsi!
Ali…
Majko, nećemo znati ako ne pokušamo.
Ipak je to prokletstvo.
Nije to nikakvo prokletstvo, Reimi.
To je bolest, ali već ću ja to riješiti.
Ali, što točno možeš?
-Naći ću uglednog liječnika i… -Dosta s glupim igrama.
Sumnjam da moderna medicina ima lijek!
Ne tretiraj me kao dijete! Sad sam odrasla!
Reimi!
Ne diraj me! Gadiš mi se!
Dosta mi je posla s tobom!
Za nesreću si ti kriva!
Reimi?
Čuješ li me?
Odgovori mi ako me čuješ, dvogodišnja Reimi.
Preslatka Reimi, odgovori mami.
Znam da me čuješ, Reimi.
Reimi, kad ćeš mi moći odgovoriti?
Reimi?
Reimi.
Zašto mi ne odgovaraš?
Znam da si ovdje. Tu si.
Mama.
Podigni me.
Mama, podigni me.
Reimi! Znači, čula si me. Kako dugo nisam čula taj glas.
Pusti me odavde.
Mama, pusti me odavde.
Želiš izaći? Jadnice!
Pitam se mogu li išta učiniti.
Reimi? Što je bilo?
Mama, što radiš? Jesi li poludjela?
U redu je. Samo uklanjam oštećeni sloj.
Moram skinuti sve slojeve dok ne dođem do dvogodišnje Reimi.
Moram završiti dok je još u nesvijesti!
Majko!
Mama.
Mama? Požuri se i pusti me van.
Da, draga mala Reimi.
Izvući ću te iz tog mračnog, skučenog prostora.
Čekaj mamicu. Moramo biti vrlo oprezne.
Majko, prestani!
Ne! Ima ih još!
Još malo. Samo još malo!
Mama, podigni me.
Napokon.
Napokon opet vidim dvogodišnju Reimi.
Čekaj. Ogulit ću ti tijelo!
Narumi, pomozi mi!
Odmah!
Ha? Što je ovo?
Što je ovo?
Majko.
Majko?
Majko, što radiš?
Imam sjajnu ideju.
Prokletstvo je sigurno i na meni.
Pa ću skinuti kožu do 38-godišnje sebe
i opet roditi Reimi!
Vidi ovo, Narumi.
Evo ga!
Mama.
Mama, podigni me.
Često sanjam o oceanu.
Uvijek je isti san.
Lutam kroz dubine oceana.
Onda naiđem na goleme i jezovite ribe koje su preživjele od davnih vremena.
Kao da je cijeli svemir zaboravio da postoje.
STVAR KOJA JE ISPLUTALA NA OBALU
Je li stvarno?
Gle. Po cijelom tijelu ima čudne izbočine.
Što bi to moglo biti?
Te su izbočine vjerojatno sjale, kao kod udičarki.
Misliš li da je ovo golemo stvorenje plivalo u bezdanu oceana
i odašiljalo slabu svjetlost?
Naježim se od same pomisli na to.
Znatiželjnika je sve više.
Imaš pravo.
-Reci policiji neka ih zadrži. -Jasno.
Tako je vruće.
Što je bilo? Pozlilo ti je?
Da, malo.
Vrti mi se.
Ne čudi me, pored ove vrućine i mirisa.
-Trebala bi se odmoriti u hladu. -Hvala, baš si drag.
Zamolio bih sve da se maknu od stvorenja!
Ne dirajte ga!
Grozno smrdi.
Počelo se raspadati.
Ovo je otkriće stoljeća. Ne smijemo dopustiti da ovako trune.
Da, požurimo se.
Jesi li danas ovdje sama?
Da. Kad sam čula vijest, jednostavno nisam mogla prestati razmišljati o tome.
Kao i ja. Morao sam doći.
Istina je da mrzim ocean i, nerado priznajem, ne volim ribu.
I ja mrzim ocean.
Zašto ga ti mrziš?
Oprosti, nisam htio zabadati.
Ne.
Netko koga sam poznavala izgubio se na moru.
Sjećaš se potonuća trajekta kod Izua prije sedam godina?
Odnijelo je bezbroj života.
Bio je na njemu.
Žao mi je. Bio je tvoj prijatelj?
Bio mi je zaručnik.
Sigurno ti je bilo teško.
Nema šanse da je preživio.
G. Shiota, što je ovo stvorenje?
Dobro pitanje. Najvjerojatnije…
Amino, gle.
Što?
Trupla.
Što se događa?
-I ja vidim trupla. -Čudovište koje jede ljude?
Nešto se dogodilo.
Kako čudno.
Na ovom bi mjestu trebala biti crijeva.
Ali ne izgledaju nimalo probavljeno.
Nema logike.
U svakom slučaju, razrežimo mu trbuh i uklonimo žrtve.
Što?
Živi su.
Ovo je Tadashi!
Moj zaručnik koji se izgubio na moru kod Izua prije sedam godina!
Sigurno?
Da! Ovo je definitivno Tadashi!
Potonuće kod Izua?
Mnoge žrtve nisu pronađene.
Znači, ovo su putnici?
Progutalo ih je ovo stvorenje i preživjeli su sedam godina u utrobi?
Je li to uopće moguće?
Tadashi!
To sam ja, Mie!
Mie.
Nešto nije u redu s njima.
Oni su poput parazita.
Paraziti?
Da.
Sigurno su se hranili hranjivim tvarima u utrobi.
Tako su valjda tako dugo preživjeli.
Shvaćam.
No je li moguće da ljudi postanu paraziti na tijelu drugog bića?
Prijevod titlova: Nikolina Novak
Slušajte, moji kukci.
Da vam kažem za ženu koja je jučer došla?
Bio sam šokiran.
Tko bi rekao da postoji takva osoba na svijetu?
Tako je. Ne slažete se?
Na licu je imala kukce.
Oni su mi rekli da primijetim.
To mi je spasilo život.