JUNJI ITO MANIAC
Jeg har været væk fra Japan og mit hjem i et år.
Man skulle tro, jeg ville være lettet, men jeg har det forfærdeligt.
Det er, fordi her har boet en anden, mens jeg var væk.
Og ikke bare hvem som helst. Min lærer fra folkeskolen og hans familie.
Jeg kunne ikke tro, jeg skulle leje mit nybyggede hus til ham.
Jeg advarede ham om at efterlade huset i perfekt stand.
Men de burde være væk nu.
Vent. Hvor lagde jeg nøglen?
"MUG"
Hvad er den lugt?
Hvad fanden er det?
Hvad er det?
Det hele er råddent!
Er du der? Det er din bror.
Det er længe siden.
Kom ind.
Nej, det er sent. Jeg er på vej hjem.
Seiji, jeg vil have en forklaring.
Jeg troede ikke, du kom tilbage til Japan allerede.
-Der var ikke tid til at gøre rent. -Det er ikke problemet!
Gjorde han det, fordi jeg ikke ville leje huset til ham?
Jeg troede, han var en slange, men ikke, at han var så slem!
Jeg tror ikke, det var i trods.
Hvad var det så?
Spisestuen ligner en svinesti, og badekarret er fyldt af slam!
Det kan ikke været andet end trods.
Nej, det er min skyld.
Hvad?
Jeg skal ud og lede efter din hund.
-Vi ses. -Hov!
Seiji!
Utroligt.
Rogi?
Rogi, læreren Rogi?
Der var vist en brand, og hans hus brændte ned.
Han vil leje dit, til han kan genopbygge.
Hvordan ved han, at jeg skal til udlandet?
Han må have hørt det.
Helt ærligt. Huset er lige blevet færdigt, og så skal jeg til udlandet.
Det er forstemmende.
Jeg ved godt, du hadede ham.
Han var min klasselærer. Jeg kunne ikke afslå.
Og han sagde, han ville passe din hund.
Ikke desto mindre…
Er det er et ja? På søndag så. Jeg regner med dig.
Hey! Jeg sagde ikke ja!
Sikke et smukt hvidt hus. Det er prægtigt.
Hej.
Rogi er her.
Halløjsa.
Hvor længe er det siden? Omkring 15 år?
Du er blevet en flot ung mand.
Du ligner din far mere og mere.
Og dit hjem er prægtigt.
Du er den mest succesfulde af alle mine elever.
Intet kunne gøre mig gladere.
Desuden er det en drøm at kunne bo i sådan et hjem.
Vent lige lidt!
Jeg sagde ikke, jeg ville udleje.
Jeg skal snart til udlandet.
Jeg kan ikke leje det ud med så kort varsel.
Find et andet sted at bo.
Vi har kigget rundt, men der er ikke noget ledigt.
Vi er blevet en byrde for vores slægtninge.
Det er så ydmygende. Det er den situation, jeg står i.
Vi har ingen steder at gå, hvis du ikke vil leje til os.
Jeg beder dig.
Far, jeg kan lide det her.
Jeg vil bo her. Kom nu, far.
Hvad siger du? Jeg tager ansvaret for stedet, mens du er i udlandet.
Jeg beder dig også.
Seiji!
Hvad er der galt? Er den lille sulten?
Vær nu sød, Akasaka.
Jeg beder dig.
Hvad er det for en underlig bule?
Den var her ikke før.
Hvad fanden foregår der? Der er noget galt med huset.
Hvad?
Fandens også!
Hvorfor sker det her?
Hele huset er smadret!
Seiji. Hvad i alverden har den familie gjort ved stedet?
Og hvor er Rogi nu?
Det ved jeg ikke.
De rejste uden et ord.
Genopbyggede de ikke deres eget hus? Tag derhen.
Jeg har været der.
Men det er ikke genopbygget. Det er stadig brændt ned.
Hvad?
Skimmelsvamp.
Se her, Seiji.
Det bliver værre for hver dag.
Se nærmere efter. Det er dækket af skimmelsvamp.
Jeg kan ikke bruge badeværelset. Det er ødelagt af fugt.
Det er værst på anden sal, selvom det ikke er så fugtigt deroppe.
Det er chokerende.
Du kan ikke bo her. Du bør forlade huset nu!
Du ved noget, gør du ikke?
Hvad skete der, mens jeg var væk?
Hvad er du så bange for?
Jeg ved ikke noget. Det gør jeg ikke.
Ud med sproget, Seiji.
De er helt identiske!
Hvad er?
Huset ligner den på en prik!
Ligner hvad?
Babyen!
Det er nok mug, som du sagde.
En ny art.
Det har inficeret deres baby og datter.
Du er i fare, hvis du bliver her.
Gå nu. Du må ikke blive! Okay?
Fint. Må jeg bo hos dig lidt?
Ja. God idé.
Farvel.
Rogi.
For fanden da.
Ved nærmere eftertanke
mærker jeg en slem kløe.
Det klør så meget.
Jeg tænkte nok, du var her, min skat.
Koko.
Hvad læser du i dag?
Koko!
Hvad er der, Goro?
Hvad er der sket med bogen, der var her?
Romanen Renée af vintervinden af Michel Lannes!
Den er jeg ved at læse.
Tag dem ikke uden at spørge!
Spørg mig om lov næste gang, forstået?
Jeg skal beskytte samlingen!
Jeg må ikke miste overblikket over en eneste bog,
ikke engang et øjeblik!
-Tilgiv mig. -Læg bogen tilbage.
Min skat, har du et øjeblik?
Ja, et øjeblik.
Jeg er næsten færdig.
-Din dagbog? -Ja, for i dag.
Jeg har skrevet hver dag.
Lige siden du var fire?
Den er fyldt med et helt livs minder.
Bogsamlingen udgør min fortid,
og denne dagbog optager min nutid.
Skriver du om mig?
Selvfølgelig.
Goro, er du okay?
Jeg havde mareridt.
Bøgerne blev ved med at forsvinde.
Den er væk!
Renée af vintervinden er væk! Hvor har du lagt den, Koko?
Jeg stillede den tilbage på hylden. Du så mig selv gøre det.
Min mor elskede den bog!
Den er sjælden. Nej, jeg skal bruge det eksemplar!
Det er sent. Lad os lede efter den i morgen.
Vær nu ikke latterlig!
Jeg må gennemsøge alle hylder i dette rum i aften!
Tanio Akasabis Tornenes helvede er væk!
Det er verdens mest skrækindjagende bog.
Det var den bog, min far holdt mest af.
Skat.
De er væk. Væk!
Fandens også! For helvede!
9. FEBRUAR MOR TOG VÆK MED EN FREMMED.
Mor.
Mor?
Bøgerne!
Mine bøger forlader mig!
DAGBOG GORO SHIRASAKI
Skat?
Koko. Jeg fandt Renée af vintervinden.
Hvad?
Hun stod her og ringede på døren.
Ringede nogen på?
En smuk kvinde.
Hun minder mig om min mor.
Men hun er uden tvivl Renée af vintervinden.
Hun beviste det ved at recitere bogen ord for ord
fra første kapitel til bagsiden.
Men udover at recitere hele bogen fra hukommelsen,
virker hun tilbagestående.
Åh, Goro. Det var bare en drøm.
Det var ikke en drøm. Hun står lige der.
Se.
Det er Renée af vintervinden.
Goro, hvad er der galt?
Den er tilbage.
Tornenes helvede er tilbage!
Verdens mest skrækindjagende roman!
Jeg prøvede at holde den ude! Men den sneg sig ind gennem vinduet,
og så reciterede den romanen med en ubehagelig, gruset stemme.
Den allerfrygteligste roman!
Skat, du bør altså gå til lægen.
Det er der ingen grund til.
Jeg har en idé.
Den vender tilbage. Det ved jeg.
"Jeg dedikerer teksten til de fordømte. Prolog: Agdurum gu shauemek."
"Den blodige hændelse skræmte hele verden,
og det onde tegn på min nethinde spredte sig til hele min hjerne."
-"Indgangen til helvede var…" -Skat?
Goro?
"Det må være den begivenhed, der knuste mit sind.
Og de væmmelige forandringer i min krop
måtte være helvedes gerning.
Den groteske udskrabning, der blev udført af den forbandede kirurg i 1955,
drev mig endnu længere mod vanviddets rand."
"Sidste kapitel."
"Samota."
"Yafedra…"
Tornenes helvede er væk.
Sejren er min.
Det hele skal nok gå nu.
Renée er…
Renée af vintervinden er væk!
Jeg kunne intet gøre.
Da jeg hørte hende recitere den, endte jeg med at lære det hele udenad!
Hun vil aldrig vise sig for mig mere.
Det havde været bedre, hvis hun aldrig var kommet,
end at skulle udstå dette!
Derfor har jeg besluttet mig.
Jeg vil have det hele ind i mig!
Hvis en afsked bringer sådan en lidelse,
vil jeg huske hver eneste bog i mit hoved!
Skat.
Jeg beder dig. Stop.
Forstyr mig ikke.
Jeg mangler kun lidt mere.
Men jeg har ikke meget mere plads i hovedet.
Kan jeg mon memorere det hele?
Eller vil mit sind eksplodere?
Lagrer jeg denne enorme mængde information
for blot at miste mine egne minder?
"Jeg så mit snit og gemte en optager i hendes taske
for at optage utroskabet."
"Kapitel et: Mødet."
"Renées kærlighed var så flygtig som sneen, der faldt over byen,
og den begyndte snart at forsvinde."
DAGBOG GORO SHIRASAKI
Skat?
Så det var altså der, du var…
Renée.
DAGBOG GORO SHIRASAKI
"…endnu engang: asaltite dogramos afrodina.
Jeg kunne mærke forandringerne i min krop og mit sind.
Jeg kunne tydeligt se dem.
Hele verden skinnede, da den styrtede ned i mørket.
Verden fortsatte for evigt, men endte dog lige der.
Som den urne…"
RENÉE AF VINTERVINDEN TORNENES HELVEDE
KOKOS AHORNBLADE
"Det indså jeg på min rejse til helvede.
Helvede er indgangen til himlen, ligesom himlen er indgangen til helvede."
"BIBLIOTEKSSYNET"
"O helvedes borgere, skrig! Skrig, til I flår halsen i stykker!
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil
Hør godt efter de stående gravsten,
de mange, mange gravsten.
Selv jeg kan høre stemmerne tale til hinanden.
Hvis jeg kan høre dem, kan du også høre dem.
Men af hensyn til dem, der ikke kan, må jeg lære insekterne det.