МАНІЯК: ЯПОНСЬКІ ІСТОРІЇ ЖАХІВ ДЗЮНДЗІ ІТО
Праворуч? Ліворуч?
Тут? Чи там?
Куди ж мені йти?
Що мені робити?
Мені йти? Чи бігти?
Мені сісти? Чи стояти?
Мені зараз сміятися?
Злитися? Плакати?
Мені встати? Чи лягти спати?
Мені кліпнути? Мені дихати?
Що мені робити?
Я побачила оголошення і прийшла на співбесіду.
Мене звуть Міцу Утіда.
ЖІНКА, ЯКА ШЕПОЧЕ
Ви розумієте, які ваші робочі обов'язки?
Так.
Поки що найняті нами доглядачі
надовго не затримуються.
Не витримують нескінченних питань Маюмі.
Я познайомлю вас із донькою, а тоді вирішимо, як далі бути.
Що мені робити?
Мені стояти? Чи сидіти?
Мені лягти?
Горілиць? Долілиць?
-Маюмі, сядь. -Як саме?
На стілець? На підлогу?
Ноги підібгати? Схрестити? Зігнути?
Будь ласка! Що мені робити?
Вона завжди така. Будь ласка, допоможіть.
Добре.
То що? Що мені робити?
Маюмі, сідай на ліжко.
На ліжко? Як?
Ноги підібгати? Схрестити?
Сядь скраю, наче опускаєшся на стілець.
А зараз забери руки від стіни
і йди до ліжка.
Повільно опускай таз. Отак.
Я сіла. Що мені робити далі?
Продовжуйте.
Добре. Дихай глибоко, поки не заспокоїшся.
Що далі?
Це нова доглядальниця?
Так. Це її перший день,
але стан Маюмі її не лякає.
Вона отак просто дає їй вказівки.
Це вражає.
Сподіваймося, вона протримається довше за інших.
Атож.
Я лягла.
Що мені робити далі?
Заплющ очі.
Дихай повільно.
Пані Утідо, це був, мабуть, важкий перший день.
Але завдяки вам Маюмі цілий день стабільна.
Чи можемо ми розраховувати на вас завтра?
Так. Я прийду о восьмій ранку.
Минув місяць. Ніхто так довго не протримався.
Не бачу ознак недбалості.
Психічний стан Маюмі залишається стабільним.
Пане, радий, що ви знайшли потрібну людину.
Її вказівки детальні й точні.
Завдяки цьому
Маюмі може робити те, що раніше не могла.
Звісно, вона не може покинути Маюмі.
Я вражений здатністю Міцу Утіди витримати таку важку роботу.
З іншого боку, у цьому є щось моторошне.
Її здатність витримувати незвичайну природу Маюмі
у певному сенсі дивна.
І ми про неї мало знаємо, так?
Я хочу, щоб ти її перевірив.
Так, пане.
Щиро вам дякую. Ще один прекрасний робочий день.
Завтра я знову прийду о восьмій ранку.
Пані Міцу, завтра відпочиньте.
Непокоюся, щоб ви не перепрацювалися.
Ні, все гаразд.
Здається, ця робота допоможе мені
знову стати собою.
Щастя вашої доньки зробить щасливою мене.
Ясно. Що ж, головне, не перестарайтеся.
Я не хочу лізти у душу,
але звідки у вас синець на обличчі?
Це? Це пусте.
Добраніч.
Якою вам тепер здається пані Міцу?
Вона більше не здається просто незвичайною.
Минуло два місяці, а робота Міцу перейшла межі нормального.
Мороз по шкірі, коли спостерігаю за ними.
Що ви маєте на увазі?
Міцу виснажує себе роботою, але працює бездоганно.
Ба більше, вона приносить Маюмі щастя.
Щастя?
Атож. Прості повсякденні рішення.
Наприклад, чи треба їй мастити джемом хліб на сніданок.
Дві чи три садові квітки поставити у вазу.
Результат кожного такого вибору
має позитивний вплив на Маюмі.
Візьми ніж і виделку.
Завдяки цьому Маюмі здається щасливою.
Словом, настрій Маюмі покращився?
Ні, Міцу справді приносить удачу.
Наприклад, недавня історія з некерованим фургоном.
Він вилетів на тротуар, яким вони прогулюються у цю пору.
Я аж здригнувся.
Міцу — богиня удачі в усьому, що стосується нас із Маюмі.
Ясно.
Бачу, ти мені не віриш.
Та поглянувши на Міцу зараз…
Татку, можна увійти?
Маюмі, це ти. Заходь.
Зайди у кімнату і підійди до батька.
Віддай йому цю квітку.
Вона так гарно розквітла. Хочу подарувати її тобі.
Ясно. Дякую.
Ця квітка й мені принесе щастя.
А тепер вертаймося до тебе у кімнату і випиймо чаю.
Лоскотно.
Добре, тату, до зустрічі.
Іди до дверей.
Так, іди просто до них.
Що скажеш?
Пане, маю результати перевірки Міцу Утіди.
Я й забув про це. Розказуй.
По-перше,
Міцу Утіда незаміжня, але, схоже, живе з чоловіком.
Його звуть Рьоїті Аґа.
Він безробітний. Живе на шиї у Міцу.
Коротше, паразит.
Щодо догляду за вашою донькою,
схоже, це Аґа примусив Міцу до цієї роботи через високу платню.
Ясно.
То ось що змушує Міцу так тяжко працювати.
Як дивно.
На роботі вона так розумно й точно дає вказівки Маюмі,
в вдома вона у владі іншої людини.
Хай там як, пане, цю проблему не можна ігнорувати.
Може, варто втрутитися у її особисте життя?
Що?
Якщо проженемо паразита й звільнимо Міцу,
думаєш, вона й надалі так віддано доглядатиме Маюмі?
Я вважаю, що краще лишити усе, як є.
Але що скажеш ти?
Пані Міцу, дозвольте спитати.
Чи краще не питати?
Можеш спитати.
Я колись зможу жити сама?
Ти цілком упораєшся сама.
Справді? А мені слід радіти через це?
Чи сумувати?
Не треба сумувати. Зрештою…
Що?
Схоже, пані Міцу померла внаслідок завданої їй травми.
Лікар каже, у неї було дуже слабке здоров'я,
і її смерть, імовірно, була питанням часу.
Аґу оголосили у загальнодержавний розшук
за підозрою в убивстві.
Але досі не піймали.
Що буде…
з Маюмі тепер, коли Міцу немає?
Лоскотно!
А далі?
Що мені робити далі?
Ось так?
Так добре?
Сильніше? Ось так?
БУДЬТЕ ОБЕРЕЖНІ
Маюмі?
Татку, я вдома.
Маюмі, ти вся в крові.
Я його вбила.
Аґу.
Вона мені наказала.
Міцу.
Я завжди буду поряд.
МАНІЯК
Отакої, яке миле кошенятко.
Де твоя матуся?
Я вдома!
Привіт, тату.
Чий це кіт?
Його знайшла Саюрі.
Він ішов за мною додому.
Можна його залишити?
Можна ж, тату?
Ну, тепер я не можу відмовити. Гарненько про нього дбайте.
-Так! -Ура!
-Як ти його назвеш? -Я вже вирішила. Короном.
УЛЮБЛЕНА ТВАРИНА СОЇЧІ
Киць-киць-киць.
Ходімо. Іди сюди, Ґароне.
Як тобі таке?
Ось що буває з тим, хто мене ігнорує.
Соїчі!
ДЕЗІНФЕКЦІЯ РАН БЕНЗЕТОНІЙ
Яка жахлива подряпина.
Що посіяв, те і жнеш.
Це знущання над тваринами! Не роби так!
Мамо, я непокоюся.
Жорстоке поводження з тваринами може пізніше призвести до серйозних злочинів.
Соїчі точно здоровий?
Не бачу причин аж так хвилюватися.
Соїчі так поводиться, бо ти йому потураєш.
Якщо Соїчі ростиме таким, він ускочить у халепу.
Що тоді, по-твоєму, буде?
Це знищить нашу сім'ю!
Якщо не зарадимо якось його спотвореному мисленню, буде халепа!
Хто не може любити тварин, не може любити й людей!
Вони нікчемні!
Нестерпно думати, що милий Корончик знов опиниться у згубних лапах Соїчі!
Мене вдарило струмом.
Це статична електрика.
Мене теж вдарило.
Статична електрика? Це фізична форма мого прокляття!
Постривайте. Це прокляття — лише дещиця того, що на вас чекає.
Сподіваюся, прокляття впаде йна них!
Саюрі, де Корон?
Га? Я щойно його бачила.
Короне!
Короне?
Короне? Що ти робиш?
Він такий милий.
О, це Соїчі.
Коїчі, дивися!
Іграшка кота — це насправді мертва змія!
Саме так.
Цей кіт тепер мій полонений.
Недоумок! Викинь цю штуку!
Що ти робиш? Ця змія нашле на тебе закляття.
Хочу я подивитися, як вона це зробить!
Соїчі!
Ні, Короне! Не їж її!
Коїчі, зроби що-небудь!
Короне!
-У Корона… -Що таке?
Де він знайшов таку величезну багатоніжку?
Останнім часом Корон дивний. Цікаво, що з ним.
Саюрі, мабуть, це його справжня натура.
Доведеться змиритися.
Мабуть, твоя правда.
Короне! Годі, Короне!
Короне!
Ми нічого не можемо вдіяти.
Наш будинок — руїна.
Треба полагодити двері.
Донедавна він такого не робив.
Корон знов несе якусь бридоту!
Що таке, Саюрі?
Слухай, Коїчі.
Короне! Що це взагалі за істота?
Не їж її!
Отакої, Ґароне.
Певно, це комаха з глибин пекла.
Ґароне, а ти не такий уже й нікчема.
Наступного разу принеси пекельного жука живцем!
Не верзи маячні!
Мабуть, це просто інвазивний вид.
Його звати Корон, а не Ґарон.
Хороший котик.
Ходімо, Короне.
Моє прокляття неухильно набирає форми.
Гей, чому всі двері й вікна зачинені?
Щоб Корон не вибігав
і не носив у дім дивних штук.
Тут нема чим дихати.
І чимсь смердить.
Це туалет Корона.
Краще піду приберу.
Погляньте.
У повітрі щось є.
Це шерсть Корона.
Я не можу! Відчиніть вікна!
Добре.
Куди подівся Корон?
Він, мабуть, із Соїчі.
Соїчі, це ми.
Матінко, які милі бувають тварини.
Певно, я хороша людина, якщо тварини мене так люблять.
Короне, що на тебе найшло?
Ти поводишся дивно. Що з тобою таке?
Ходімо, Короне. Іди до мене.
Але…
Соїчі, що ти зробив із Короном?
Дай його сюди!
Дзуськи.
Дай його сюди, сказав!
Якого біса?
Усі!
Тікайте!
Він мене вкусив!
Усі-пусі.
Корон знову нормальний!
Певно, це через удар струмом.
Соїчі. Тобі боляче?
Заткнися.
Я сподівався, що їх зачепить прокляття.
Переклад субтитрів: Надія Сисюк
А тоді охоронець прочитав написані кров'ю слова на стіні.
Її була списано закарлючками, схожими на жуків.
Попри нерозбірливий почерк, зрозумілий був жахливий факт:
пацієнт шкрябав це кістками пальців,
поки не втік і не був зачинений в іншому крилі психіатричної лікарні.
Перший рядок був таким:
«Нарешті я дійшов думки, що зі мною щось не так».