‫- ג'ונג'י איטו: סיפורים מקבריים מיפן -‬
‫- "מבוך בלתי נסבל" -‬
‫נו?‬ ‫-זה ממש מוזר.‬
‫איפה טעיתי?‬
‫הלכנו לאיבוד?‬
‫אל תדאגי.‬
‫טיפסנו במעלה ההר, אז פשוט נרד בחזרה.‬
‫באמת?‬
‫תירגעי.‬
‫נוריקו?‬
‫מה?‬
‫הזמנת אותי לבוא היום כי…‬
‫לא חשוב.‬
‫כל הכיתה הייתה מודאגת.‬
‫הם רצו לדעת‬ ‫למה הפסקת לבוא לבית הספר.‬
‫אני מבינה.‬ ‫-כן.‬
‫איזה מקום מצמרר.‬ ‫-מה הפסל הזה עושה באמצע שום מקום?‬
‫היי, סאיאקו, תראי.‬
‫אולי אלה נזירים סגפנים.‬
‫תסלחו לי!‬
‫אפשר לשאול משהו?‬
‫זה היה מוזר.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫אני לא מתכוונת להעביר כאן את הלילה.‬
‫בואי נמשיך ללכת עוד קצת.‬
‫אה?‬
‫אלה מאמינים שעוברים הכשרה.‬
‫אני מבין ששתיכן הלכתן לאיבוד?‬
‫מה? אה, כן.‬
‫אני לא מופתע.‬ ‫זה מקום מקודש שמנותק מהעולם החיצון.‬
‫קשה להיכנס כאן וקשה לצאת מכאן.‬
‫אנשים כמוכן הולכים כאן לאיבוד לפעמים.‬
‫מסוכן מדי לרדת במדרון ההר עכשיו.‬
‫עדיף שתעבירו את הלילה במקדש שלנו.‬
‫לאיזו כת שייך המקדש הזה?‬
‫אנחנו חלק מהבודהיזם הטנטרי,‬
‫אבל התורות שלנו ייחודיות לנו.‬
‫כלומר, זאת דת חדשה?‬
‫אנחנו קיימים כבר הרבה זמן‬ ‫מכדי להיחשב חדשים.‬
‫יש לנו יותר ממיליון מאמינים‬ ‫שמסורים לתורה שלנו בכל מאודם.‬
‫ובשנים האחרונות, אנחנו מצרפים אחרים.‬
‫- מטה המסדר הנחוש -‬
‫הם מגיעים לשם אימון רוחני. המדיטציה‬ ‫העוצמתית שלנו מרפאת את הגוף ואת הנפש.‬
‫תרצו לתרגל כאן מדיטציית זן במשך לכמה ימים?‬
‫אנחנו כבר בריאות בגוף ובנפש.‬
‫זאת החלטה שלך.‬
‫ואת?‬
‫נוריקו, למה לא לנסות?‬
‫סאיאקו.‬
‫היי, נכון שסאיאקו בת מזל?‬
‫היא חכמה ויפה.‬
‫נכון.‬
‫אבל היא לא נראית ממש סימפטית.‬
‫אני יכולה לדעת רק לפי הפנים שלה.‬
‫זה העיר אותי.‬
‫סאיאקו ונוריקו? אנחנו שותפות לחדר מהלילה.‬
‫אני איה קוראמוטו. נעים להכיר אתכן.‬
‫נעים מאוד.‬
‫גברת קוראמוטו, למה באת לכאן?‬
‫יש לי הפרעת חרדה חברתית‬ ‫וחשבתי שזה יכול לעזור.‬
‫זה הכיסוי שלי,‬ ‫אבל אני כאן כדי למצוא את אחי.‬
‫את אחיך?‬
‫הוא נעלם לפני חמש שנים‬ ‫לאחר שהצטרף לקבוצה הזאת.‬
‫- לו"ז משמעת זן -‬
‫אני מעמידה פנים שאני לומדת כאן‬ ‫כי חשבתי שאמצא אותו.‬
‫אבל לא מצאתי אותו.‬
‫נראה שאת סובלת מקונפליקט נפשי.‬
‫הססנות היא סבל.‬
‫אם תפסיקי להיות הססנית,‬ ‫תמצאי שלווה פנימית.‬
‫הצטרפי למסדר שלנו.‬
‫אין מקום לספק.‬
‫מסדר הנחישות לא רק יציל אותך,‬
‫אלא יציל גם את האנושות יום אחד.‬
‫טוב, הייתי רוצה לחשוב על זה קצת.‬
‫בסדר גמור.‬
‫שמעתם את זה?‬
‫אלה מאה נזירים שמזמרים בו זמנית.‬
‫זה מעניק תחושה מרוממת נפש.‬
‫אני מקווה שנצבור מספיק הכשרה‬ ‫כדי שנוכל להצטרף אליהם בקרוב.‬
‫ככלות הכול, המטרה הסופית שלנו‬ ‫היא להגיע לנירוונה.‬
‫הערב ייערך טקס הניוג'ו של מאה הנזירים‬ ‫שמתקיים אחת לשלוש שנים.‬
‫טקס ניוג'ו?‬
‫מה קורה שם?‬
‫הם באמת אמרו שטקס הניוג'ו מתקיים הערב?‬
‫כן, טקס הניוג'ו של מאה הנזירים.‬
‫למה הכוונה ב"ניוג'ו"?‬
‫נזירים נקברים חיים בארגזי עץ‬ ‫כדי שהם יהפכו למומיות לאחר מותם.‬
‫הם לא אוכלים דגנים במה שנקרא "תזונת עץ".‬
‫השומן גורם לגוף להירקב, ובאמצעות‬ ‫סילוקו מהגוף, הם מכינים את גופם לחניטה.‬
‫עם זאת, חנינה בודהיסטית אינה חוקית.‬
‫אבל הנזירים האלה כל כך כחושים.‬ ‫זאת לא תוצאה של צומות רגילים.‬
‫צום ניוג'ו אינו מיועד לבריאים בנפשם.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫תראו. הם הולכים למקום כלשהו.‬
‫מעניין לאן.‬
‫אולי זה יעזור לי למצוא את אחי.‬
‫אני הולכת.‬
‫את הולכת? אסור לנו לצאת בלילה!‬
‫אתן צריכות לעזוב בהקדם האפשרי.‬ ‫אם תישארו יותר מדי, לעולם לא תעזבו.‬
‫האזהרה הזאת תופסת במיוחד בשבילך, סאיאקו.‬
‫היי, חכי רגע!‬
‫אנחנו באות איתך!‬
‫מה אם נחש צפע יכיש אותנו?‬
‫שקט.‬
‫בואו.‬
‫נראה ששלוש חניכות ברחו.‬
‫עזוב אותן לנפשן.‬
‫הם בחרו בדרך של נדודים נצחיים בעולם הארצי.‬
‫איך כל כך הרבה אנשים יכולים להיעלם?‬
‫מה?‬
‫הם השליכו את הלפידים שלהם.‬
‫הם כיבו אותם כאן.‬
‫תראו. יש דלת מאחורי הפסל של בודהה.‬
‫ממש קפוא פה.‬
‫המעבר נעשה צר יותר ויותר.‬
‫את בטוחה בקשר לזה? אולי זה מסוכן.‬
‫אולי ייגמר לנו החמצן!‬ ‫-תשתקי כבר!‬
‫לא ביקשתי ממך לבוא!‬
‫את לא צריכה לצעוק עליי ככה!‬
‫כדאי שתחזרי.‬
‫אל תגידי את זה.‬ ‫-היי, רגע.‬
‫קרה משהו?‬
‫מה זה?‬
‫מה?‬
‫שם.‬
‫אלה מומיות, עתיקות מאוד.‬ ‫אין ספק שאלה חברים בכת.‬
‫נו כבר, קוראמוטו, בואי נחזור.‬
‫לא! אולי אחי נמצא כאן!‬
‫הנה אחי!‬
‫סוף סוף מצאתי אותך.‬
‫איך יכולת לעשות את זה לעצמך?‬
‫נוריקו, סאיאקו. אני אשאר כאן קצת.‬
‫אבל…!‬
‫תשאירו אותי לבד!‬
‫נוריקו, בואי נצא מכאן מהר.‬ ‫אני לא יכולה להישאר כאן יותר.‬
‫סאיאקו.‬
‫גם אני רוצה לצאת מכאן,‬ ‫אבל אני לא בטוחה שנוכל.‬
‫נמאס לי לגמרי מהמקום הזה.‬
‫סאיאקו. את חושבת שאי פעם נצא מכאן?‬
‫כבר הלכנו המון זמן.‬
‫אולי המבוך התת קרקעי הזה‬ ‫נבנה מתחת לכל ההר.‬
‫לאיזה מרחק הוא מגיע?‬
‫אני קופאת!‬
‫נוריקו! נוריקו, תעזרי לי!‬
‫אני לא יכולה יותר!‬
‫סאיאקו! אל תיכנעי עכשיו!‬ ‫את חייבת להמשיך ללכת!‬
‫נוריקו. המבטים… הם מבעיתים.‬
‫המבטים שלהם מבעיתים!‬
‫מה קרה? על מה את מדברת?‬
‫זאת נקמה משמיים.‬
‫אנחנו נענשות על שעזבנו את קוראמוטו.‬
‫אני אדם נוראי!‬
‫סאיאקו!‬
‫אני מרגישה שהמומיות מסתכלות עליי!‬
‫מה? זה מגוחך.‬
‫איך מומיה יכולה להסתכל עלייך?‬
‫את רק מדמיינת את זה.‬
‫את רואה? תסתכלי.‬
‫אל תסתכלו עליי!‬
‫- ג'ונג'י איטו -‬
‫נראה אותך!‬
‫מה דעתך על זה? זה שיא חדש!‬
‫לעזאזל!‬
‫היי, תראו. קוריקו עוד פעם כאן.‬
‫שמעתי שהיא ממש דלוקה עליך, יוטארו.‬
‫אתה צריך לשחק איתה.‬
‫אל תהיה טיפש, איזה טמבל!‬
‫היי, קוריקו. תסתלקי מכאן!‬
‫מה תעשה לי?‬ ‫-תפסיקי כבר.‬
‫היי, ילדה, את לבד?‬
‫- "הבריונית" -‬
‫- מדליית זהב שוקולד -‬
‫היי! תיתני לנו שוקולד!‬
‫בחיים לא!‬ ‫קיבלתי אותו כי שמרתי על הילד הזה.‬
‫בוא נשחק, טוב?‬
‫איך קוראים לך?‬
‫קוראים לי… נאויה.‬
‫נאויה, מה?‬
‫ממתי הפארק הזה‬ ‫הפך למגרש משחקים לילדות ולילדים?‬
‫איזה באסה. בואו נלך למקום אחר.‬
‫בואו נלך לקנות שוקולד.‬
‫כאילו שהם לא ילדים.‬
‫נאויה, בוא נלך לנדנדות.‬ ‫אין שם אף אחד עכשיו.‬
‫קוריקו!‬
‫קוריקו, בואי נשחק.‬ ‫בואי נשחק על הנדנדות.‬
‫אה, לא היום.‬
‫לא! אני רוצה לשחק איתך!‬
‫חזרתי הביתה.‬
‫אה, הנה את. בואי הנה.‬ ‫אני חושבת שזה ימצא חן בעינייך.‬
‫וואו, עוגה!‬
‫השכנה הביאה אותה.‬ ‫היא אמרה שהיא אמא של נאויה.‬
‫אז את משחקת עם הבן שלה?‬
‫הם עברו לכאן לא מזמן, ועדיין אין לו חברים.‬
‫אני רוצה שתמשיכי לשחק איתו.‬
‫טוב, תחבוט!‬
‫וואו! איזה מרחק!‬ ‫-מעולה!‬
‫אתה טוב, אתה.‬
‫נאויה, אני אספר לך סוד.‬
‫איזה?‬
‫אני אלחש לך אותו באוזן.‬
‫הבהלתי אותך?‬
‫כן, והאוזן שלי כואבת.‬
‫היא כואבת? אוי לא! אני אבדוק אותה.‬
‫אוי, לא! יש חרק באוזן שלך!‬
‫הם נכנסים ואוכלים את המוח שלך!‬
‫אני מפחד! תוציאי אותו!‬
‫בסדר, אני אוציא אותו.‬
‫אאוץ'! זה כואב!‬
‫- מגרש משחקים לילדים -‬
‫לך על זה, יו!‬
‫וואו.‬ ‫-אהבת?‬
‫קוריקו.‬
‫קוריקו, גם אני רוצה לשתות.‬
‫גם אני רוצה לשתות.‬
‫נאויה, בוא נילחם בחרבות.‬ ‫-בסדר.‬
‫תהיה מוכן למות!‬
‫עכשיו, תהיה אמיץ ותקפוץ!‬
‫אחרת אני לא אשחק איתך!‬
‫אני אקפוץ! באמת!‬ ‫-נאויה! מה קרה?‬
‫זה נורא! הוא כל הזמן אומר שהוא יקפוץ!‬
‫בבקשה תעצרי אותו!‬
‫אוי ואבוי! תפסיק עם הטיפשות הזאת!‬
‫אל תזוז. אני באה.‬
‫נאויה, אמרתי לך לא לזוז!‬
‫נאויה, הופתעתי כשאמא שלך הגיעה אתמול.‬
‫לא סיפרת לאמא שלך את האמת, נכון?‬
‫אני לא סיפרתי לה כלום.‬
‫באמת?‬
‫בסדר, נברר את זה. בוא!‬
‫זה כואב.‬
‫- זהירות, כלב -‬
‫המבחן שלך מתחיל עכשיו.‬
‫תסתכל לשם.‬
‫לך תביא אותו.‬ ‫שד לא יעשה לך כלום אם אתה חף מפשע.‬
‫קוריקו, אני מפחד.‬
‫קוריקו.‬
‫תביא אותו כבר!‬
‫את מתנהגת ממש מוזר היום.‬
‫למה את מספרת לי את כל זה?‬
‫יוטארו, הייתי ילדה מרושעת.‬
‫האם זה ישנה את רגשותיך כלפיי?‬
‫אה, אז זה מה שמטריד אותך.‬
‫הם לא ישתנו. זה היה ממש מזמן, נכון?‬
‫חשבת שאני אשנא אותך בגלל משהו כזה?‬
‫אז אני צריכה לספר לך עוד משהו.‬
‫זה לא סוף הסיפור.‬
‫נאויה?‬
‫כן, זה אני.‬ ‫כשאני רואה אותך, עולים בי הרבה זיכרונות.‬
‫יש לנו כל כך הרבה זיכרונות טובים.‬
‫הפארק עדיין שם?‬
‫כן. הוא בכלל לא השתנה.‬
‫יש לי רעיון. אולי נלך לשם?‬
‫מה?‬
‫יש עוד דברים שאני רוצה לדבר איתך עליהם.‬
‫נאויה.‬
‫הוא באמת לא השתנה.‬
‫המגלשה הזאת נשארה כמו שהייתה.‬
‫נכון שאת היית מושכת לי באוזניים?‬
‫היית ילדה די תקיפה.‬
‫תסלח לי. לא התכוונתי לזה.‬
‫זה פשוט בגלל שהיית כזה חמוד.‬
‫באמת? אני כל כך שמח!‬
‫מה?‬
‫הייתי מאוהב בך.‬
‫את היית היחידה ששיחקה איתי אז.‬
‫אף פעם לא הפסקתי לחשוב עלייך.‬
‫כשראיתי אותך מאחור היום,‬ ‫ידעתי מיד שזאת את.‬
‫יוטארו.‬
‫השתחררתי מהאשמה שרדפה אותי כל השנים האלה.‬
‫לא ראית אותו יותר, נכון?‬
‫דווקא כן, נפגשנו כמה פעמים.‬
‫מה?!‬
‫אני נפגשת איתו היום שוב.‬
‫נאויה!‬
‫אני מצטערת, יוטארו.‬
‫התאהבתי בנאויה.‬
‫אמא, אני לא אעזוב את הדירה הזאת.‬
‫אני בטוחה שנאויה יחזור.‬
‫אל תדאגי לי.‬ ‫אני יכול לגדל את הירושי בעצמי.‬
‫אמא, אני רעב. מתי נאכל ארוחת הערב?‬
‫עוד מעט.‬
‫אמא, אמרתי שאני רעב!‬
‫הירושי! בבקשה תתנהג יפה!‬
‫אמא.‬
‫אמא? עוד פעם דג?‬
‫אני רוצה לאכול אורז עם קארי.‬
‫אני רוצה חביתה, אמא!‬
‫תהיה בשקט ותאכל, נאויה.‬
‫לא קוראים לי נאויה.‬
‫אני מצטערת, הירושי.‬
‫אתה פשוט כל כך דומה לאבא שלך‬ ‫כשהוא היה קטן.‬
‫אתם ממש שתי טיפות מים.‬
‫אמא?‬
‫אמא שלך הייתה מתעללת בנאויה בכל יום.‬
‫הוא היה מקסים כשעשיתי את זה.‬ ‫זה היה ממש כיף.‬
‫הוא לא עזב אותי, ולא חשוב כמה התעללתי בו.‬
‫אולי הוא רצה שאעשה את זה?‬
‫אני לא יודעת למה,‬ ‫אבל פשוט לא יכולתי לא להתעלל בו.‬
‫מעניין מה נאויה עושה עכשיו.‬
‫מתחשק לי להתעלל בו שוב.‬
‫אמא משכה לי באוזניים.‬
‫אז זאת הייתה התוכנית שלך, נאויה.‬
‫תכננת לנקום בי כבר מההתחלה?‬
‫נאויה! אתה מוכן להפסיק לצרוח?‬
‫אתה לא יודע שבנים לא בוכים?‬
‫אני לא נאויה.‬
‫אתה באמת ילד רע.‬
‫אתה בא למרות שאתה יודע‬ ‫שאני מעדיפה לשחק עם יוטארו.‬
‫אתה ממש נודניק.‬
‫אבל בסדר. אני אשחק איתך.‬
‫אני לוקחת אותך לפארק.‬
‫אני אשחק איתך שם.‬
‫אמא, כבר חושך בחוץ.‬
‫זה אפילו יותר טוב‬ ‫בשביל מה שאני רוצה לעשות.‬
‫אמא, את לא תמשכי לי באוזניים יותר, נכון?‬
‫אני לא אעשה כלום.‬ ‫אני מבטיחה שלא אעשה כלום.‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬
‫טעיתי. נראה שעדיין יש לי קצת דיו.‬
‫אבל נגמר לי הנייר.‬
‫אולי יש נייר בחדר הזה שם?‬
‫מעניין אם אוכל להגיע לשם.‬
‫אצטרך לעבור בסמטה המתפתלת הזאת.‬
‫אבל המקומות שבהם הדיו התייבשה‬ ‫נעשו לבנים וקשים.‬
‫אולי אוכל להשתמש בהם כדי לחפור בור?‬