JUNJI ITO MANIAC: JAPANESE TALES OF THE MACABRE
Nå, Michiko?
Jag gillar det. Väldigt bra.
-Fotoklubben är fantastisk, Tsukiko. -Jaså?
Nu är Kusakawa bara min.
Åtminstone bilden av honom.
Just det. Här.
-Här är 3000 yen. -Det var ett rent nöje.
Du, din svartabörshaj.
-Jag har bara börjat. -Visst. Vi ses senare.
Det här är nog rätt smutsiga affärer. Men de har en filantropisk sida också.
Yamazaki.
Ursäkta.
Yamazaki!
Du är från fotoklubben.
Jag heter Izumisawa. Jag är så glad att du kom ihåg mig.
-Vad behöver du? -En till bild?
-En till? -Just det.
Du är så populär.
Fotoklubben har det tufft. Ska jag posera?
Ja, tack!
-Varför inte starta ett företag? -Var inte fånig. Jag gör det gratis.
Och jag poserar visst gratis.
Vem är det där?
Va? Åh, hon?
Tomie Kawakami. Hon sitter i disciplinkommittén.
Hon är nyinflyttad.
TOMIE'S PHOTOS
Vilken turdag. Min Yamazaki-samling har vuxit.
Jag säljer bilder till Maa och Chiyo imorgon.
Men jag ifrågasätter verkligen Maas smak.
Va? 10 000 yen? Varför det?
Du behöver inte köpa det.
Du är så elak. Maa behövde bara betala 5000 yen.
Maas foto var av ett lågrankat motiv.
-Ditt är av högsta klass. -Så löjligt.
Ursäkta mig. Izumisawa?
Kawakami.
Vad tror du att du håller på med?
Tycker du inte att det är moraliskt fel?
Det är så sjaskigt.
Att sälja foton av killar på campus?
Och till ett så orimligt pris. Det vore illa om lärarna fick veta det.
Du har fel, Kawakami.
Tsukiko ville inte sälja det. Hon bara visade det för mig.
Det stämmer. Jag säljer inte foton.
Du kan inte bluffa dig ur det här. Jag hörde dig.
-Taichi, sök igenom Izumisawas väska. -Uppfattat.
Vad håller du på med?
Här är de, Tomie.
Titta, så många det är.
-Ge tillbaka dem. De är viktiga för mig. -Tyvärr. Jag konfiskerar dem.
Som medlem i disciplinkommittén borde jag rapportera dig till lärarna.
Men jag är snäll nog att bara konfiskera dem.
Taichi, Kimata. Nu går vi.
Den satmaran! Hon tycker att hon är så viktig.
Tror hon att hon är en drottning? Jag vill ha tillbaka bilderna.
-Foton av Yamazaki? -Ja. Hon tog till och med negativen.
-Tsukiko, det ser inget vidare ut. -Han besvarar inte mina känslor än, men…
Nej, jag pratar om Tomie Kawakami.
Hon sa att hon inte skulle skvallra.
Men man vet aldrig. Ryktet säger att hon gör det hela tiden.
Vilket rykte?
Du vet Hayashi i klass D, som blev avstängd nyligen?
Hon skvallrade på honom.
-Sluta, Maa. Skräm mig inte så där. -Man kan aldrig vara för försiktig.
Äsch. Jag kommer undan om jag spelar dum.
Var det så det gick till?
Det var hemskt. Nu är jag lite orolig.
Michiko, Du måste stötta mig om lärarna får reda på det.
Visst. Jag behöver bara dra en liten lögn.
Tsukiko!
-Nån vill träffa dig. -Va?
Yamazaki.
-Förlåt att jag stör under lunchen. -Ingen fara. Ville du nåt?
-Det gäller faktiskt nåt viktigt. -Jag undrar vad det kan vara.
Jag vill be om en tjänst.
Det har med fotografering att göra.
Det här är hemskt. Varför händer det?
Varför måste jag ta bilder på andra tjejer åt Yamazaki?
Och ännu värre, varför just hon?
Det är ute med mig.
Där är hon.
Kom fram.
Du får ta så många foton du vill på mig.
Varför inte ta ett gäng och sprida dem på campus?
Visst. Jag tar en hel hög.
Okej. Varsågod.
Toppen. Du är verkligen söt.
Som en modell.
Backa, så tar jag några helkroppsbilder.
Jag låter dig fotografera mig. Du får backa.
Du har rätt.
Så, Izumisawa.
Hur mycket kan du få för mitt foto?
Tja…
I ditt fall finns det nog nån som vill betala 100 000 yen.
Izumisawa.
Mr Tani!
Det här gör mig förkrossad.
Är fotoklubben till för att tjäna pengar på bilder?
Det är ett missförstånd!
Tagen på bar gärning.
Okej, mr Tani. Jag borde inte ha gjort det.
Jag lämnar klubben.
Om det inte räcker, stäng av mig eller relegera mig.
-Mr Tani? -Va?
Bra jobbat.
Yamazaki kan inte samarbeta med henne.
Tsukiko!
Vad vill du, mamma?
Jag har bilderna du bad mig hämta.
Var är de?
-På bordet där borta. -Tack.
FÄRGTRYCK
Va?
Vad är det?
Hör på, ni två.
Jag vill be om en tjänst.
Är ni snälla och lyssnar?
Rätt åt henne. Jag skulle vilja se hennes min nu.
Yamazaki.
Izumisawa.
Bäst att du gömmer dig!
-Skynda på! -Vad är det?
De är ute efter dig!
-Ute efter mig? -Disciplinkommittén.
Jag tjuvlyssnade på deras samtal.
Tomie riktigt skakade.
Hon var rasande.
De planerar att döda dig.
Jag trodde inte mina öron, men de menar nog allvar.
De vill se dig död!
Har du sett Tsukiko Izumisawa?
Hon gick nyss ditåt.
Okej.
FOTOKLUBBEN
MÖRKRUM
Izumisawa.
Det är över nu. De har gått.
Yamazaki, tack så mycket.
Men vad händer? Varför vill de döda mig?
Jag känner mig ansvarig för det här.
Jag bad dig ta bilderna.
Det drog in dig i den här röran.
Men varför spred du bilderna på campus?
För att…
Jag var avundsjuk på henne. Du förstår…
Yamazaki, jag har känslor…
Dö!
Förlåt mig.
Tomie skakade av ilska när hon bad mig döda dig.
Jag gör allt för henne.
Och tyvärr är du inte min typ.
Mina ögon!
Tsukiko, var har du varit?
Blev du inte avstängd?
Tsukiko!
Du är verkligen hopplös.
Den här gången berättar jag det för din pappa.
Han läxar upp dig när han stationeras här igen.
Nu åker jag.
Jag ska hälsa på din pappa i en vecka.
Taichi och Kimata. Vad gör de här?
Tsukiko. Du ser ut att må bra.
Mord?
Vem sa det?
Så löjligt.
Yamazaki sa det. Sen försökte han döda mig.
Han är väl din ligist?
Sluta nu. Jag har inga ligister. Och jag känner ingen som heter Yamazaki.
Han måste ha misstagit sig.
Eller så gillade han dig så mycket att han ville döda dig.
Du har inte rört din dricka.
Jag har inte förgiftat den.
Och jag tog med lite snacks.
Jag kom för att be om ursäkt för att jag fick dig avstängd.
Gillar du de här?
Du råkade illa ut när jag bad dig ta bilder.
Jag blev chockad när jag såg läraren stå där.
Tillfälligheter är läskiga.
Jaså, tillfälligheter? Vilken välplanerad tillfällighet.
Oj! Har du tagit det här?
Jag fick det av nån jag känner.
Intressant.
Det här är Gaudí.
Har du varit i Spanien?
-Naturligtvis inte. -Jaså.
Jag bodde i Spanien innan jag kom hit.
Men jag föddes i Frankrike.
Min familj bodde i ett stort hus i centrala Barcelona.
Det var förstås ritat av Gaudí.
Min mamma dog, men hon var en berömd skådespelerska.
Min morfar var konstnär och nära vän till Picasso.
Jag har till och med ett foto på mig och Picasso hemma.
Jag vet! Du kan väl komma hem till mig?
Jag vill visa dig fotot. Och min pappa vill träffa dig.
Tyvärr måste jag säga nej.
-Det här känns inte bra. -Inte bra?
Litar du fortfarande inte på mig?
Precis!
Jag tror inte på ett ord du säger. Gaudí och Picasso? Snälla nån.
Du är väl mytoman?
Det är nästan sjukligt. Nej, det är sjukt på riktigt.
Sa du "sjukt"?
Ja! Det är ditt verkliga jag! Ett lögnaktigt monster!
Fotona visar hur du ser ut!
Izumisawa.
Izumisawa, kallade du mig ett monster?
Svara. Kallade du mig ett monster?
Mitt huvud! Det…
Mitt huvud är… Sluta! Det här står jag inte ut med!
Vad nu? Låtsas du vara sjuk?
Va?
-Vad är det? -Släpp mig!
-Tomie! -Släpp mig, för tusan!
Det gör ont!
Tomie!
Vad är det?
-Tomie! -Titta inte på mig!
Vad gör du? Ta bort utväxten snabbt och bränn den!
Det gör ont!
Dö inte nu!
Tomie! Håll ut!
-Äntligen lossnade den. -Hör du!
Tomie sa åt oss att ta bort utväxten.
Hennes huvud är borta!
Vad konstigt.
-Hur kunde du missa det, Taichi? -Det gjorde du med!
-Vad gör vi nu? Vi är mördare. -Va? Slappna av.
Oroa dig inte. Ingen såg nåt.
Izumisawa. Låtsas inte sova.
Izumisawa, du såg allt. Eller hur?
Jag såg inget.
-Jo. Jag kände att du tittade på oss. -Ja, och du tog säkert bilder med.
-Ja, det är inte bra! -Du är en mästare på smygfoton!
Du fotade Tomie som om hon vore ett monster.
Det var därför vi tänkte döda dig hemma hos henne.
Tomie är vacker, en gudinna! Taichi, vi dödar henne nu!
Taichi! Kimata! Vad gör ni?
Bränn den fort! Skynda er att bränna utväxten!
Gör det innan den vaknar igen! Skynda på!
Skynda på, sa jag!
Okej!
Det är nog bara en dröm, men jag borde städa upp det.
Synd att mina foton är förstörda.
Undertexter: Villemo Linngård Oksanen
Insekterna har börjat slåss.
Vänta, det kanske inte är ett slagsmål.
Mobbning, kanske?
Alla tittar, så ni borde lägga av.
Jag tittar också, och är mycket uppmärksam.
Åh nej. Jag har slut på bläck.
Jag behöver visst mer av det röda bläcket.