‎MANIACUL JUNJI ITO: ‎POVEȘTI MACABRE JAPONEZE
‎Ei bine, Michiko?
‎Da, îmi place. Foarte bine.
‎Clubul foto e uimitor, Tsukiko.
‎Serios?
‎Acum, dulcele Kusakawa e doar al meu.
‎Cel puțin în poză.
‎Da. Poftim!
‎Uite 3.000 de yeni!
‎A fost o plăcere.
‎- Ești dealer pe piața neagră. ‎- Abia am început.
‎Da, bine. Pe curând.
‎E un domeniu murdar.
‎Dar are și o latură caritabilă.
‎Yamazaki.
‎Scuză-mă!
‎Yamazaki!
‎Ești de la Clubul de fotografie.
‎Mă numesc Izumisawa. ‎Mă bucur că ți-ai amintit de mine.
‎- Ce-ți trebuie? ‎- Mai vreau o poză.
‎Încă una?
‎Da.
‎Ești foarte popular.
‎E greu la Clubul de fotografie. Să pozez?
‎Da, te rog!
‎De ce nu începi o afacere?
‎Nu fi prostuț! Fac asta pro bono.
‎Și eu pozez tot pro bono.
‎Cine e?
‎Ce? Ea?
‎E Tomie Kawakami. ‎E în Comitetul de disciplină.
‎S-a transferat aici recent.
‎„FOTOGRAFIILE LUI TOMIE”
‎Azi a fost ziua mea norocoasă. ‎S-a mărit colecția Yamazaki.
‎Mâine le vând fotografii ‎lui Maa și lui Chiyo.
‎Dar pun la îndoială gustul lui Maa.
‎Ce? Zece mii de yeni? Cum așa?
‎Nu trebuie să cumperi.
‎Ce rea ești! ‎Lui Maa i-ai cerut doar cinci mii de yeni.
‎Poza lui Maa era cu un personaj ‎de rang inferior.
‎Al tău e de rang superior.
‎Mă scuzați. Izumisawa?
‎Kawakami.
‎Ce crezi că faci?
‎Nu ți se pare imoral ce faci?
‎Ce josnic!
‎Vinzi poze cu băieți în campus?
‎Și la un preț absolut exorbitant.
‎Dă de belea dacă află profesorii.
‎Ai înțeles greșit, Kawakami.
‎Tsukiko nu o vinde.
‎Doar mi-o arată.
‎Așa e. Nu vând poze.
‎N-ai cum s-o dai la întors. Te-am auzit.
‎Taichi, caută în geanta lui Izumisawa.
‎Bine.
‎Ce crezi că faci?
‎Iată-le, Tomie!
‎Uite câte sunt!
‎Dă-mi-le înapoi! Sunt importante.
‎Nu pot face asta. Le confisc.
‎Ca membru al Comitetului de disciplină, ‎ar trebui să te raportez.
‎Dar îți fac o favoare și doar le confisc.
‎Bine, Taichi, Kimata, să mergem!
‎Jigodia aia! Se crede mare și tare.
‎Se crede vreo regină.
‎Îmi vreau pozele înapoi.
‎Pozele cu Yamazaki?
‎Exact. A luat și negativele.
‎Tsukiko, nu e a bună.
‎El nu simte la fel pentru mine, dar…
‎Nu, mă refer la Tomie Kawakami.
‎A zis că nu te va raporta profesorilor.
‎Dar nu știi niciodată. ‎Umblă vorba că o face mereu.
‎Ce vorbă?
‎Știi că de curând ‎a fost suspendat Hayashi de la D?
‎Pentru că tipa l-a sifonat.
‎Termină, Maa! Nu mă speria așa!
‎Trebuie să fim precaute.
‎În fine. O să scap dacă fac pe proasta.
‎Asta s-a întâmplat?
‎A fost groaznic.
‎Acum am o belea pe cap.
‎Michiko, susține-mă dacă află profesorii!
‎Sigur. Trebuie doar ‎să spun o mică minciună, nu?
‎Tsukiko!
‎Cineva vrea să te vadă.
‎Ce?
‎Yamazaki.
‎- Scuze că te iau de la masă. ‎- E în regulă. Ai nevoie de ceva?
‎De fapt, e ceva important.
‎Mă întreb ce ar putea fi.
‎Vreau să te rog ceva.
‎Are legătură cu fotografiile.
‎E groaznic. De ce se întâmplă asta?
‎De ce să fac poze ‎cu alte fete pentru Yamazaki?
‎Și, ca să fie și mai rău,
‎de ce trebuie să fie ea?
‎E totul pierdut.
‎Iat-o!
‎Ieși de-acolo!
‎Poți să-mi faci câte fotografii vrei.
‎Fă mai multe și împrăștie-le prin campus!
‎Sigur. Îți fac o mulțime.
‎Bine. N-ai decât.
‎E grozav. Chiar ești drăguță.
‎Ca un model.
‎Dă-te înapoi să te prind complet.
‎Eu te las să mă fotografiezi.
‎Dă-te tu înapoi!
‎Ai dreptate.
‎Deci, Izumisawa…
‎Cât crezi că poți lua pe poza mea?
‎Ei bine…
‎În cazul tău, probabil că e cineva dispus ‎să plătească 100.000 de yeni.
‎Izumisawa.
‎Dle Tani!
‎Mă doare inima să văd asta.
‎Rolul Clubului de fotografie ‎e să faci bani din vânzarea pozelor?
‎Ați înțeles greșit.
‎Ai fost prinsă în flagrant.
‎Bine, dle Tani. ‎Știu că nu trebuia să fac asta.
‎Mă retrag din club.
‎Dacă nu e de ajuns, ‎mă puteți suspenda sau exmatricula.
‎Dle Tani?
‎Bună treabă!
‎Nu se poate ca Yamazaki ‎să umble cu tipa aia!
‎Tsukiko!
‎Ce vrei, mamă?
‎Am fotografiile pe care mi le-ai cerut.
‎Unde sunt?
‎Pe masa de acolo.
‎Mulțumesc.
‎IMPRIMARE COLOR
‎Ce?
‎Ce e asta?
‎Ascultați!
‎Vreau să vă rog ceva.
‎Mă ascultați?
‎Așa-i trebuie! ‎Aș da orice să-i văd fața acum.
‎Yamazaki.
‎Izumisawa.
‎Mai bine te ascunzi!
‎Mai repede!
‎Ce e?
‎Vin după tine.
‎Vin după mine?
‎Comitetul de disciplină.
‎Am tras cu urechea la conversația lor.
‎Tomie tremura toată.
‎Era lividă.
‎Au pus la cale să te omoare.
‎Nu-mi venea să cred, ‎dar nu cred că glumeau.
‎Te vor moartă.
‎Ai văzut-o pe Tsukiko Izumisawa?
‎Da, s-a dus în direcția aia.
‎Bine.
‎CLUBUL DE FOTOGRAFIE
‎CAMERA OBSCURĂ
‎Izumisawa.
‎E în regulă acum. Au plecat.
‎Yamazaki, mulțumesc mult.
‎Dar ce se întâmplă?
‎De ce mă vor moartă?
‎Mă simt responsabil pentru asta.
‎Eu te-am rugat să faci pozele.
‎Și asta te-a băgat în bucluc.
‎Dar de ce ai împrăștiat pozele în campus?
‎Pentru că
‎eram geloasă pe ea. Vezi tu,
‎Yamazaki, am niște sentimente…
‎Mori!
‎Iartă-mă!
‎Tomie tremura de furie ‎când mi-a spus să te omor.
‎Aș face orice pentru ea.
‎Din păcate, nu ești genul meu.
‎Ochii mei!
‎Tsukiko, unde ai fost?
‎Nu erai suspendată?
‎Tsukiko!
‎Chiar ești incorigibilă.
‎Îi spun tatălui tău ‎ce ai făcut de data asta.
‎O să te muștruluiască serios ‎când se-ntoarce.
‎Ei bine, plec.
‎Voi sta o săptămână cu tatăl tău.
‎Ce caută aici Taichi și Kimata?
‎Tsukiko, arăți bine.
‎Să te omoare?
‎Cine ți-a spus așa ceva?
‎E ridicol.
‎Așa a spus Yamazaki. ‎Apoi a încercat să mă omoare.
‎E gorila ta, nu?
‎Încetează! N-am nicio gorilă.
‎Și nu cunosc pe nimeni numit Yamazaki.
‎Cred că s-a înșelat.
‎Sau poate că te-a plăcut atât de mult, ‎încât a vrut să te omoare.
‎Nu te-ai atins de băutură.
‎N-am otrăvit-o.
‎Și ți-am adus gustări.
‎Am venit să-mi cer scuze ‎fiindcă ai fost suspendată din cauza mea.
‎Îți plac?
‎Ți-am cerut să faci poze ‎și ai avut numai necazuri.
‎Am fost șocată ‎când l-am văzut pe profesor.
‎Coincidențele sunt înfricoșătoare.
‎Coincidență, zici?
‎O coincidență planificată.
‎Măi să fie! Tu ai făcut asta?
‎Am primit-o de la cineva cunoscut.
‎Interesant.
‎Ăsta e Gaudí.
‎Ai fost în Spania?
‎- Bineînțeles că nu. ‎- Înțeleg.
‎Eu am locuit în Spania ‎înainte să vin aici.
‎Dar m-am născut în Franța.
‎Familia mea locuia ‎într-o casă mare din centrul Barcelonei.
‎Și, desigur, era proiectată de Gaudí.
‎Mama a murit, ‎dar a fost o actriță celebră.
‎Bunicul a fost pictor ‎și prieten cu Picasso.
‎Am și o poză cu mine și cu Picasso acasă.
‎Știu. Ce-ar fi să vii la mine?
‎Vreau să-ți arăt poza aia.
‎Și tata vrea să te cunoască.
‎Scuze, dar o să refuz.
‎Am o presimțire proastă.
‎O presimțire proastă?
‎Tot nu ai încredere în mine?
‎Exact.
‎Nu cred o iotă din ce spui.
‎Gaudí și Picasso? Mai scutește-mă!
‎Pariez că ești o mincinoasă notorie.
‎Ești bolnavă.
‎Dusă cu capul.
‎Ai spus cumva „bolnavă”?
‎Da, exact asta ești.
‎Un monstru mincinos!
‎Pozele alea arată cum ești cu adevărat!
‎Izumisawa.
‎Izumisawa, ai zis că sunt un monstru?
‎Răspunde-mi!
‎M-ai făcut cumva „monstru”?
‎Capul meu! Este…
‎Capul meu este…
‎Oprește-te! Nu suport asta!
‎Acum ce faci? Te dai bolnavă?
‎Zi!
‎Ce este?
‎Lasă-mă să trec!
‎Tomie!
‎Dă-mi drumul odată!
‎Mă doare!
‎Tomie!
‎Ce este?
‎- Tomie! ‎- Nu te uita la mine!
‎Ce faci?
‎Îndepărtează excrescența asta și arde-o!
‎Mă doare!
‎Nu muri!
‎Tomie! Rezistă!
‎În sfârșit, am scos-o.
‎Hei!
‎Tomie ne-a spus să îndepărtăm excrescența.
‎I-a dispărut capul!
‎E ciudat.
‎Cum de nu ai observat asta, Taichi?
‎Nici tu!
‎Ce facem acum? Suntem criminali.
‎Ce? Relaxează-te!
‎Nu-ți face griji! Nimeni n-a văzut nimic.
‎Izumisawa, nu te mai preface că dormi.
‎Izumisawa, ai văzut totul, nu?
‎N-am văzut nimic.
‎Ba da. Am simțit că ne urmărești.
‎Da. Și probabil că ai făcut și poze.
‎Da, nu e bine.
‎Faci poze pe ascuns.
‎Ai fotografiat-o pe Tomie ‎ca pe un monstru.
‎De asta am pus la cale ‎să te ucidem la ea acasă.
‎Tomie e frumoasă, e o zeiță!
‎Taichi, hai s-o omorâm acum!
‎Taichi! Kimata! Ce faceți?
‎Ardeți-o mai repede!
‎Grăbiți-vă și ardeți excrescența!
‎Acum, înainte să se trezească din nou! ‎Grăbiți-vă!
‎Am zis să vă grăbiți!
‎Bine.
‎Probabil că e doar un vis, ‎dar ar trebui să curăț asta.
‎Păcat că pozele mele sunt distruse.
‎Gândacii încep să se lupte între ei.
‎Stai, poate nu e chiar o luptă.
‎Hărțuire, poate?
‎Vă vede toată lumea, terminați odată!
‎Vă urmăresc și sunt cu ochii pe voi.
‎Vai, nu! Nu mai am cerneală.
‎Se pare că-mi trebuie ‎mai multă cerneală roșie.