JUNJI ITO HÁTBORZONGATÓ JAPÁN MESÉI
Gyönyörű idő van egy kis kocsikázáshoz.
Minden csodálatos.
Tudom ám, honnan fúj a szél. Örülsz, hogy láthatod Izumit.
Miket beszélsz, Kaoru?
Csak azért kísértelek el, mert aggódtam a drága kishúgom miatt.
Na persze!
Egyébként úgy tűnt, Izumi is örül, hogy velünk tartasz.
Komolyan?
- Mi van?! - Semmi.
Ne hajts ilyen gyorsan! Még egészen friss a jogosítványod.
Nyugalom!
„SÍRKÖVEK VÁROSA”
Jó hosszú az út, igaz?
Megállhatnánk pihenni.
Minden rendben. Ellenben biztosan jó irányba tartunk?
Azt hiszem, de…
- Mit piszmogsz? Add már ide! - Hé!
Tanulj már meg térképet olvasni!
Tsuyoshi, vigyázz!
OMLÁSVESZÉLY
Jaj, ne!
Hé! Tarts ki!
Nagy a baj.
Bátyus!
Segíts berakni az autóba! Kórházba kell vinnünk.
Kaoru!
Oké.
Borzasztó, egészen feldagadt az arca.
Tsuyoshi! Nincs pulzusa. Azonnal rohanjunk a kórházba!
Siess!
Meghalt?
Áthajtunk a városon, aztán elrejtjük valahol.
A hegyekben lenne a legjobb.
Ez meg mi?
Úgy néz ki, mint egy sírkő.
Mit keres egy sír az út kellős közepén?
Mi a fene folyik itt?
Megfordulunk, és keresünk egy másik helyet.
A francba! Miért éppen most?
Jól beletolatott.
- Kettétört a sírkő. - Sírkő?
- Nem idevalósi, ugye? - Nem.
Szüksége lesz egy emelőre, hogy kiszabadítsa a kocsiját.
Jobb, ha siet. Hozza azt az emelőt!
Biztos van egy a csomagtartóban.
Majd mi segítünk.
Rendben.
Ez bizony balszerencsét hoz.
- Reméljük, nem száll átok a fejére. - Bizony.
- Egész biztosan. - Rajta, essünk túl rajta!
Köszönöm a segítséget!
Gombamód nőnek ki az út közepén.
Nem csoda, hogy nekiment.
Szóval ezek sírkövek.
Igen, így van.
Régen csak akkor jelentek meg, ha valaki autóbalesetben halt meg.
De többé már nem így van.
De mit keresnek az út közepén?
Mert ott haltak meg ezek az emberek.
Az úttesten?
Azt akarja mondani, hogy semmit nem tud erről a városról?
Hogy jutunk át rajta?
Próbálja a mellékutakat! Némelyiken ritkábbak a sírkövek.
Kaoru!
Annyit késtetek, hogy kezdtem aggódni.
Izumi!
Minden rendben? Történt valami baj?
Te ismered őket, Izumi?
Igen. Nálam töltik a nyári vakációt.
Mutasd meg a nevezetességeket!
Nem mintha lenne egy is.
Biztos halálra rémültetek.
Először én sem hittem a szememnek, mikor megláttam a sírköveket.
De mostanra hozzászoktam.
Majd elfelejtettem. Nézzétek!
A korábbi lakók a sírja.
Itt haltak meg.
Igazság szerint nem örülök neki, hogy egy sír van a házamban.
Szóval az itteniek oda emelnek sírkövet, ahol valaki meghal?
Hát, így is mondhatjuk.
Nem vagytok túl jó színben.
Kutya bajunk. Csak lefárasztott minket a hosszú utazás.
Jól mondom, Kaoru?
Igen.
Van idő a vacsoráig, úgyhogy körbevezetlek titeket a városban.
Bizonyára jót tesz majd nektek a kis levegőváltozás.
Remekül hangzik! Menjünk!
Mindenfelé sírok állnak.
Igyekszünk kivinni a haldoklókat a szabadba,
hogy ott haljanak meg.
Hűha! Ez aztán a különös szokás.
Miért áll az emberek sírja a haláluk helyszínén?
- Mi mást tehetnénk? - Ezt hogy érted?
Nincs rá magyarázat. Mindig is így volt.
- Siessünk! - Igenis!
Gyorsan, mielőtt meghal!
Siessünk!
Fektessük le finoman!
Mi folyik itt?
Felkészülnek a beteg halálára.
A kórházban útban lenne a sok sír, így kiviszik a betegeket.
Ez a szokás nálunk a haldoklókkal.
Kegyetlen, nem igaz?
Szegénykém! Biztosan elütötte egy autó.
Temessük el valahová!
Tsuyoshi, ne nyúlj hozzá!
Sosem nyugodhat békében, ha hozzáérsz.
Hagyd csak úgy, ahogy van!
Akkor állni fog majd egy sírkő a helyén.
Sírkő?
Kaoru!
Min bánt, mondd?
Zavarba ejtő számára ez a város.
Nagyon sajnálom!
- Semmihez nem fogható ez a város, igaz? - Nem erről van szó.
Csak felkavarodott a gyomrom a kocsikázástól.
Még most is émelygek kissé.
Szóval ez a baj!
Sajnálom, hogy nem vettem észre.
Semmi gond.
Egy-kettőre jobban lesz.
Inkább ne erőltessétek meg magatokat!
- Menjünk haza! - Jó.
Szóval ezért különböző méretűek a sírkövek?
A kicsik a kutyáké és a macskáké?
Minden élő helyébe sírkő kerül.
Bejöhetek, Izumi?
- Hoztam egy kis hideg frissítőt. - Köszönöm, anya!
Jól van Kaoru?
Most már jól vagyok.
Csakugyan? Ennek örülök.
Izumi, Ayumi még mindig nem ért haza?
Reggel óta nem láttam, mióta elment a hegyekbe.
Különös. Nem értem, hol marad ilyen sokáig.
Ki az az Ayumi?
A kishúgom.
Micsoda?
Mi újság Ayumival?
Még mindig olyan forrófejű! Nem bírunk vele.
Ayumi még mindig nem jött haza?
Azóta nem tudunk róla, hogy elment a hegyekbe.
Az is lehet, hogy eltévedt. Vagy elrabolták.
Ne mondj ilyet!
Azonnal értesítsük a rendőrséget!
Rendben.
Apa!
Nem lesz semmi baj. Megkeresem.
Én is megyek!
Ne, túl veszélyes!
Te várj itt anyáddal!
Kaoru!
Hogy nézett ki Ayumi?
Egy kicsit alacsonyabb volt nálam. És vékonyabb.
És a haja?
Hosszú haja volt.
Szerette copfban hordani.
Az a lány a csomagtartóban…
Agyalágyult! Azonnal fel kellett volna tűnnie neked!
Nem ismertem fel, úgy fel volt püffedve az arca.
Csak próbálj természetesen viselkedni!
Murakami Ayumi, 15 éves.
Csíkos póló volt rajta és fehér rövidnadrág.
Volt egy karkötője, rajta egy csengettyűvel.
Sajnálom!
Nem ilyen nyaralásról álmodtatok.
Dehogy, mi is aggódunk.
De minden rendben lesz.
Biztos vagyok benne, hogy épségben előkerül.
Ayumi!
Mindent tűvé tettünk érte. Lehet, nincs is a hegyekben.
Talán beleesett az öreg kútba?
Azt biztosan nem élné túl.
Menjünk, nézzük meg!
Miféle öreg kút?
Na, látsz valamit?
Az égvilágon semmit.
Olyan mély ez a kút?
Igen.
Nem tudjuk, ki ásta, de hihetetlenül mély.
Ha valaki belepottyan, sosem akadnak a nyomára.
Maguk nem idevalósiak?
Azt beszélik, réges-régen
ide dobálták azoknak a testét, akik nem tudtak békében nyugodni.
Nem tudtak békében nyugodni?
Tegnap meghalt valaki a kórházban. Nézze meg a saját szemével!
Akkor majd megérti.
Mit tegyünk, Tsuyoshi?
Megöltük Ayumit.
Tudom!
A holtteste ott fekszik a csomagtartónkban.
Azt mondtam, tudom!
Próbálok kitalálni valamit!
Van ötleted?
Megpróbálhatnál te is gondolkozni!
Erről egy szót se senkinek!
Békében nyugszik, hála önnek.
Óriási megkönnyebbülés.
Egész éjjel rajta tartottuk a szemünket.
Borzasztó kemény munka lenne, ha meg kéne emelni a testét.
Végül minden csodásan alakult.
A kővé válása a terv szerint halad.
Holnapra príma sírkő lesz belőle.
Ez meg mi?
Mi történik?
Kővé válik?
Hé, maga!
Hozzá ne nyúljon! Még nincs vége!
Tsuyoshi! Nem lehet, hogy ez az egész csak egy álom?
Egy rossz álom.
Őszintén remélem.
Remélem, csak egy álom.
Jaj, ne!
Valami gond van a kocsimmal?
Nem, semmi.
Elmentünk a szentélynél álló kúthoz, de nem találtunk semmit.
Köszönöm, hogy ennyit fáradoztok, hogy megtaláljátok Ayumit.
Mi van a hegyekben?
Féknyomokat találtak a hegyen át vezető úton.
A közelében pedig
vérfoltok és lepattogzott autófesték nyomára bukkantak.
A rendőrség nyomoz az ügyben.
Értem. De ugye nem gondolod, hogy Ayumit elütötte egy autó?
Szívből remélem, hogy nem.
Ti csak pihenjétek ki magatokat!
Nekem van egy kis elintéznivalóm.
Nézd!
Vérfoltos az ülés.
Izumi ezt bámulta!
Jaj, ne! Fel sem tűnt.
Most mitévők legyünk?
Nyugodj meg!
Festékfoltokat is találtak, és nyomoz a rendőrség!
- Ne aggódj! - Nem tudom folytatni ezt a színjátékot!
Nyugodj meg, Kaoru!
Nyugodj meg!
Ha Ayumi csakugyan meghalt,
és elvitték ottan a testét,
nem fog sírkővé változni.
Nem?
Láttam egyszer egy holttestet, amelyik nem tudott kővé válni.
Nem volt mit tenni, be kellett dobni a szentélynél álló öreg kútba.
Kaoru, Tsuyoshi!
Idefelé úton nem vettetek észre semmit?
Izumi, én… Már el akartam mondani…
Kaoru!
Izumi!
Sajnálom, hogy ilyen nehéz időszakban jöttünk.
Nem akarunk tovább a terhedre lenni, úgyhogy ma este hazamegyünk.
Semmi értelme, Tsuyoshi.
Felesleges elmenekülnünk.
Támadt egy ötletem.
Amíg nincs bizonyíték…
Hol vagyunk?
Mit forgatsz a fejedben?
Sosem találják meg abban az öreg kútban.
Tsuyoshi!
Az autó viszont valahogy iszonyú nehéz.
Ha nem nyomom tövig a gázt, meg sem moccan.
Tegnap még nem ilyen volt.
Mi ez az egész?
Nem tudom. Gyorsan szabaduljunk meg a holttesttől!
Ez lesz, ha a holttest nem tud békében nyugodni?
Mi a baj?
Segíts, Kaoru!
- Én aztán hozzá nem érek! - Siess!
Dög nehéz.
Undorító!
Tarts ki!
Nem vagyok rá képes.
Mindjárt megvagyunk.
Kész.
Ezzel nincs vége.
Sosem ér véget ez a rémálom.
Örökké fog tartani. A halálunk napjáig.
Mi a baj?
Megvágott az a kemény valami a holttesten.
Ez meg mi?
Nővérem!
Ő tette! Ő ütött el, ő a felelős a halálomért!
Ő volt az!
Yoshikawa Tsuyoshi volt az!
- Hallgass! - Yoshikawa Tsuyoshi!
Hallgass!
Tsuyoshi!
Mi a baj?
Kaoru?
Semmiség.
Menjünk!
Sajnálom!
VÉGRENDELET
A feliratot fordította: Tóth Márton
A következőt mondták ma nekem a bogarak:
„A tenger fenekén! Réteg réteg hátán!”
A bogarak elszaporodtak, és beterítették a papírt.
Most üvöltöznek. Egy szavukat sem érteni.
Három ív papírom maradt.
Közben karók nőnek ki a földből.
Jaj, ne! Bogarak özönlenek rajtuk keresztül!