‫- ג'ונג'י איטו: סיפורים מקבריים מיפן -‬
‫מזג אוויר מושלם ומכונית משובחת.‬ ‫אני בגן עדן.‬
‫אני מכירה אותך, אחי.‬ ‫אתה פשוט שמח לראות את איזומי.‬
‫על מה את מדברת, קאורו?‬
‫הצטרפתי רק כי אני דואג‬ ‫לאחותי הקטנה והאהובה.‬
‫כן, בטח.‬
‫אבל איזומי ממש שמחה לשמוע‬ ‫כשאמרתי שאתה מצטרף אלינו.‬
‫באמת?‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫היי! אל תיסע כל כך מהר.‬ ‫רק עכשיו קיבלת רישיון!‬
‫תירגעי.‬
‫- "עיר הקברים" -‬
‫זה באמת רחוק, לא?‬
‫אולי כדאי שתעשה הפסקה.‬
‫אני בסדר. אבל את בטוחה‬ ‫שאנחנו נוסעים בכיוון הנכון?‬
‫אני חושבת שכן, אבל…‬
‫מה? תני לי את המפה.‬ ‫-היי!‬
‫תלמדי כבר איך לקרוא מפה.‬
‫טסויושי, תיזהר!‬
‫- סכנת מפולת -‬
‫אוי, לא.‬
‫היי! את בסדר?‬
‫זה לא טוב.‬
‫מה מצבה?‬
‫תעזרי לי להכניס אותה למכונית!‬ ‫צריך לקחת אותה לבית החולים!‬
‫קאורו!‬
‫טוב.‬
‫המצב חמור. הפנים שלה נפוחות לגמרי.‬
‫טסויושי. אין לה דופק.‬ ‫כדאי שנגיע במהירות לבית החולים!‬
‫תמהר!‬
‫היא מתה?‬
‫ניסע דרך העיר ונחפש מקום טוב.‬
‫ההרים יהיו המקום הכי טוב.‬
‫מה זה?‬
‫זה נראה כמו מצבה.‬
‫למה יש קבר באמצע הרחוב?‬
‫מה קורה פה?‬
‫נצטרך לפנות לאחור ולחפש במקום אחר.‬
‫לעזאזל. למה זה היה חייב לקרות עכשיו?‬
‫נכנסת בה די חזק.‬
‫המצבה נשברה לשניים.‬
‫מצבה?‬
‫אני מבין שאתה לא מכאן, נכון?‬
‫נכון.‬
‫אתה תצטרך ג'ק בשביל להרים את המכונית.‬
‫אז יאללה, תזדרז. תביא את הג'ק שלך.‬
‫בטח יש לך ג'ק בתא המטען.‬
‫אנחנו נעזור לך.‬
‫בסדר.‬
‫זה יעשה לך מזל רע.‬
‫אני מקווה שלא תחטוף איזו קללה.‬ ‫-כן.‬
‫זה בטוח.‬ ‫-בואו כבר נגמור עם זה.‬
‫תודה על העזרה.‬
‫טוב, הן תקועות ממש באמצע הכביש.‬
‫אי אפשר להאשים אותך שהתנגשת באחת מהן.‬ ‫-אמרתם שאלה מצבות.‬
‫כן, נכון.‬
‫פעם הן היו רק של אלה שנהרגו בתאונות דרכים.‬
‫אבל יש גם קברים אחרים עכשיו.‬
‫אבל למה הם באמצע הכביש?‬
‫כי שם האנשים מתו.‬
‫הם מתו על הכביש?‬
‫מה? באמת הגעתם לעיר בלי לדעת כלום?‬
‫איך נעבור?‬
‫תוכלו לנסוע ברחובות הצדדיים.‬
‫בחלק מהם יש פחות קברים.‬
‫קאורו.‬
‫התחלתי לדאוג בגלל שאתם כל כך מאחרים.‬
‫איזומי.‬
‫הכול בסדר? קרה משהו?‬
‫את מכירה אותם, איזומי?‬
‫כן, הם באו לבלות כאן את חופשת הקיץ.‬
‫תראי להם את האטרקציות כאן.‬
‫לא שיש כאן כאלה!‬
‫בטח הייתם בהלם.‬
‫כשבאתי לגור כאן גם אני הייתי המומה.‬ ‫לא האמנתי שיש קברים באמצע הרחוב.‬
‫אבל כבר התרגלתי לזה.‬
‫אה, כמעט שכחתי. תסתכלו.‬
‫זה קבר של מישהו שפעם גר כאן.‬
‫הוא מת כאן.‬
‫אבל אני חייבת להודות‬ ‫שאני לא אוהבת שיש קבר בתוך הבית.‬
‫אז תושבי העיר הזאת‬ ‫קוברים אנשים בדיוק במקום שבו הם מתים?‬
‫טוב, נראה לי שאפשר לומר את זה.‬
‫אתם לא נראים מי יודע מה טוב.‬
‫אנחנו בסדר.‬ ‫אנחנו רק מותשים מהנסיעה הארוכה.‬
‫נכון, קאורו?‬
‫כן.‬
‫יש לנו זמן לפני ארוחת הערב.‬ ‫אעשה לכם סיבוב בעיר.‬
‫אני בטוחה שזה יעזור‬ ‫לשפר את מצב הרוח, נכון?‬
‫רעיון טוב! בואו נלך!‬
‫יש קברים בכל מקום.‬ ‫-אנחנו משתדלים שאנשים ימותו בחוץ.‬
‫אנחנו מביאים אותם למקום ריק ממש לפני מותם.‬
‫בחיי. זה מנהג משונה.‬
‫האם יש משמעות מסוימת‬ ‫לחפירת קבר במקום שבו האדם מת?‬
‫מה עוד כבר אפשר לעשות?‬ ‫-למה את מתכוונת?‬
‫אני לא מתכוונת לשום דבר. זה תמיד היה ככה.‬
‫מהר!‬ ‫-כן, דוקטור.‬
‫אנחנו צריכים למהר לפני שהוא ימות!‬
‫מהר!‬
‫תניחי אותו בעדינות.‬
‫מה קורה?‬
‫חולה על ערש דווי.‬
‫הם לא רוצים שבית החולים יתמלא בקברים‬ ‫אז הם מוציאים את החולים.‬
‫ככה מתייחסים לגוססים כאן.‬
‫זה ממש אכזרי, לא?‬
‫מסכן. מכונית בטח דרסה אותו.‬
‫בואו נקבור אותו איפשהו.‬
‫טסויושי, אל תיגע בו!‬
‫מה?‬
‫אחרת הוא לא יוכל לנוח על משכבו בשלום.‬
‫פשוט תשאיר אותו כמו שהוא.‬
‫ככה תוצב שם מצבה.‬
‫מצבה?‬
‫קאורו?‬
‫קאורו!‬
‫משהו מטריד אותך?‬
‫העיר הזאת הכניסה אותה להלם.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אין עוד עיר כמו זאת, נכון?‬
‫זה לא העניין.‬
‫אני פשוט חטפתי בחילה בנסיעה לכאן.‬
‫ואני עדיין מרגישה קצת רע.‬
‫זה מה שקרה.‬
‫אני מצטערת שלא שמתי לב.‬
‫זה בסדר.‬
‫עוד מעט היא תרגיש יותר טוב.‬
‫בכל זאת, כדאי שתנוחי.‬
‫בואו נחזור הביתה.‬
‫בסדר.‬
‫לכן יש מצבות בגדלים שונים?‬
‫הקטנות מיועדות לכלבים ולחתולים?‬
‫המצבות מוצבות לכל היצורים החיים.‬
‫אני נכנסת, איזומי.‬
‫הבאתי לכם משקאות קרים.‬
‫תודה, אמא.‬
‫קאורו מרגישה טוב?‬
‫אני בסדר עכשיו.‬
‫באמת? אני שמחה.‬
‫איזומי, איומי עוד לא חזרה הביתה?‬
‫לא ראיתי אותה מאז שהיא יצאה להרים הבוקר.‬
‫זה מוזר. מעניין איפה היא משוטטת.‬
‫מי זאת איומי?‬
‫אחותי הקטנה.‬
‫מה?‬
‫שלומה טוב?‬
‫היא עדיין שובבה גדולה. ממש עושה לנו צרות.‬
‫איומי עדיין לא חזרה הביתה?‬
‫לא שמענו ממנה מאז שיצאה להרים.‬
‫ייתכן שהיא הלכה לאיבוד‬ ‫או שאולי היא אפילו נחטפה.‬
‫אל תגידי את זה.‬
‫תתקשרי למשטרה מיד.‬
‫בסדר.‬
‫אבא.‬
‫הכול יהיה בסדר. אני אלך לחפש אותה.‬
‫גם אני אבוא!‬
‫לא, זה מסוכן מדי.‬
‫תחכי כאן עם אמא שלך.‬
‫קאורו.‬
‫איך איומי נראתה?‬
‫היא הייתה קצת יותר נמוכה ממני,‬ ‫אבל היא הייתה רזה.‬
‫והשיער שלה?‬
‫הוא היה ארוך.‬
‫היא נהגה לקלוע צמות.‬
‫יכול להיות שהילדה בתא המטען…‬
‫טיפשה אחת!‬
‫היית צריכה לשים לב לזה עוד בהתחלה!‬
‫לא יכולתי לראות שזאת היא‬ ‫כי הפנים היו נפוחות.‬
‫תנסי להתנהג בטבעיות.‬
‫איומי מוראקמי, בת 15.‬
‫היא לבשה חולצת פסים ומכנסיים קצרים לבנים.‬
‫וענדה צמיד עם פעמון.‬
‫אני מצטערת.‬
‫באתם ליהנות, וזה מה שחיכה לכם.‬
‫לא, גם אנחנו מודאגים.‬
‫אבל יהיה בסדר, איזומי.‬
‫אני בטוח שהיא תימצא בריאה ושלמה.‬
‫איומי!‬
‫-איומי!‬
‫חיפשנו בכל מקום. אולי היא לא בהרים.‬
‫אולי היא נפלה לבאר הישנה?‬
‫היא בטח לא תשרוד נפילה כזאת.‬
‫בואו נלך לבדוק.‬
‫הבאר הישנה?‬
‫נו? אתה רואה משהו?‬
‫אני לא רואה כלום!‬
‫הבאר כל כך עמוקה?‬
‫כן.‬
‫אנחנו לא יודעים מי חפר אותה,‬ ‫אבל היא עמוקה להדהים.‬
‫אף אחד לא ימצא אותך אם תיפול לתוכה.‬
‫אתם לא מכאן, נכון?‬
‫אומרים שמאז ימי קדם,‬
‫הגופות של אלה שלא זכו‬ ‫לנוח על משכבם בשלום נזרקות לבאר הזאת.‬
‫לא נחות על משכבם בשלום?‬
‫מישהו מת בבית החולים אתמול.‬ ‫לכו תסתכלו אחר כך.‬
‫ואז תבינו על מה אני מדבר.‬
‫מה נעשה, טסויושי?‬
‫הרגנו את איומי.‬
‫אני יודע!‬
‫והסתרנו את הגופה שלה בתא המטען.‬
‫אמרתי שאני יודע!‬
‫אני מנסה לחשוב מה לעשות!‬
‫יש לך רעיונות?‬
‫תנסי גם את לחשוב על משהו!‬
‫אבל אל תגידי מילה על זה לאף אחד.‬
‫הוא נח בשלום על משכבו בזכותך.‬
‫- בית החולים אונישי -‬
‫זאת הקלה גדולה.‬
‫למרבה המזל, השגחנו עליו כל הלילה.‬
‫אם היינו צריכים להזיז את הגופה,‬ ‫זאת הייתה עבודה קשה להחריד.‬
‫אבל זה הסתדר נהדר.‬
‫הוא הופך לאבן בדיוק בהתאם ללוח הזמנים.‬
‫הוא יהיה מצבה נאה עד מחר.‬
‫מה זה?‬
‫מה קורה?‬
‫הוא הופך לאבן?‬
‫היי, אתה!‬
‫אל תיגע בה! זה עוד לא גמור.‬
‫טסויושי. אתה חושב שכל זה הוא חלום?‬
‫חלום רע.‬
‫אני ממש מקווה.‬
‫אני מקווה שזה חלום.‬
‫אוי, לא!‬
‫משהו לא בסדר עם המכונית שלי?‬
‫לא, זה שום דבר.‬
‫היינו בבאר הישנה במקדש,‬ ‫אבל לא מצאנו שם כלום.‬
‫תודה שאתם כל כך עוזרים לחפש את איומי.‬
‫מה עם ההרים?‬
‫נמצאו סימני החלקה על כביש ההר.‬
‫ובסמוך, נמצא כתם דם וכתמי צבע של מכונית.‬
‫המשטרה חוקרת.‬
‫אני רואה. אבל את לא באמת חושבת‬ ‫שאיומי נפגעה ממכונית, נכון?‬
‫אני מקווה מאוד שלא.‬
‫כדאי שתיכנסו לנוח בפנים.‬
‫אני צריכה לעשות משהו.‬
‫תראה!‬
‫יש דם על המושב.‬
‫איזומי הסתכלה עליו!‬
‫אוי, לא! לא שמתי לב.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫תירגעי!‬
‫אבל הם מצאו כתמי צבע, והמשטרה חוקרת!‬
‫אל תדאגי.‬
‫אני לא יכולה להסתיר את זה יותר.‬
‫תירגעי, קאורו.‬
‫תירגעי.‬
‫אם איומי באמת מתה‬
‫ואז העבירו את גופתה למקום אחר,‬
‫היא לא תהפוך למצבה.‬
‫היא לא?‬
‫פעם ראיתי גופה של מישהו‬ ‫שלא הצליחה להפוך לאבן.‬
‫לא היה פתרון אחר חוץ מאשר‬ ‫לזרוק אותה לבאר הישנה.‬
‫קאורו, טסויושי.‬
‫לא הבחנתם במשהו בדרך לכאן?‬
‫איזומי, אני… רציתי להגיד לך…‬
‫קאורו.‬
‫איזומי.‬
‫אני מצטער שבאנו בזמן כל כך קשה.‬
‫אנחנו לא יכולים להמשיך להטריד אותך,‬ ‫ולכן ניסע הערב.‬
‫טסויושי, זה חסר טעם.‬
‫אין טעם לברוח.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫כל עוד לא יהיו ראיות…‬
‫כאן?‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬
‫בחיים לא ימצאו אותה בבאר הישנה הזאת.‬
‫טסויושי!‬
‫הבעיה היא שהמכונית ממש כבדה.‬
‫היא זזה רק כשאני לוחץ‬ ‫על דוושת הדלק ממש חזק.‬
‫זה לא היה ככה אתמול.‬
‫מה קורה?‬
‫אני לא יודע. בואי כבר ניפטר מהגופה.‬
‫זה מה שקורה כשגופה לא נחה בשלום על משכבה?‬
‫מה קרה?‬
‫קאורו, תעזרי לי.‬
‫אין מצב שאני אגע בזה!‬ ‫-מהר!‬
‫זה כל כך כבד.‬
‫זה ממש מגעיל.‬
‫תחזיקי מעמד.‬
‫אני לא מסוגלת.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫זה נגמר.‬
‫זה לא נגמר.‬
‫הסיוט יימשך.‬
‫עכשיו ולנצח, עד יום מותנו.‬
‫אאוץ'.‬ ‫-מה קרה?‬
‫נחתכתי מהחלקים החדים של הגופה.‬
‫מה זה?‬
‫אחותי!‬
‫זה הוא! הוא זה שפגע בי והרג אותי!‬
‫זה הוא!‬
‫זה טסויושי יושיקאווה!‬
‫תשתקי…‬ ‫-טסויושי יושיקאווה!‬
‫תשתקי!‬
‫טסויושי? טסויושי!‬
‫מה קרה?‬
‫קאורו?‬
‫זה שום דבר.‬
‫בואי נלך.‬
‫אני מצטערת. אני כל כך מצטערת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫- צוואה אחרונה -‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬
‫היום, זה מה שיש לחרקים לומר.‬
‫"יש שכבה על גבי שכבה בקרקעית הים."‬
‫החרקים התרבו‬ ‫והשתלטו על גיליון שלם של נייר.‬
‫עכשיו הם צורחים וקשה להבין אותם.‬
‫יש שלושה גיליונות נייר גדולים,‬
‫וכמה יתדות נעוצים בו מלמטה.‬
‫אוי, לא! החרקים מתחילים להתקבץ עליהם!‬