JUNJI ITO MANIAC
Perfekt vejr og en velkørende bil. Jeg er i himlen.
Jeg kender min storebror. Du er bare glad for at skulle se Izumi.
Hvad snakker du om, Kaoru?
Jeg tog med, fordi jeg er bekymret for min kære lillesøster.
Ja, klart.
Men Izumi lød glad, da jeg sagde, du kom med.
Er det rigtigt?
-Hvad? -Ikke noget.
Hej! Kør ikke så hurtigt. Du har lige fået dit kørekort!
Slap af.
"GRAVBYEN"
Det er virkelig langt væk.
Måske skulle du holde en pause.
Jeg er okay. Er du sikker på, det er den rigtige vej?
Det tror jeg, men…
-Hvad? Giv mig kortet. -Hov!
Lær at læse et kort.
Tsuyoshi, pas på!
JORDSKREDSFARE
Åh nej.
Hej! Kan du høre mig?
Det er slemt.
Hvad så?
Hjælp mig med at løfte hende! Hun skal på hospitalet!
Kaoru!
Ja.
Det ser slemt ud. Hendes ansigt er helt hævet.
Tsuyoshi. Hun har ingen puls. Vi må skynde os på hospitalet!
Fart på!
Er hun død?
Vi kører gennem byen og leder efter et godt sted.
Bjergene ville være bedst.
Hvad er det?
Det ligner en gravsten.
Hvorfor skulle der være en grav midt på vejen?
Hvad foregår der?
Vi må vende om og lede et andet sted.
For fanden. Hvorfor skulle det ske nu?
Du ramte den ret hårdt.
Gravstenen gik i to.
Gravsten?
Du er udenbys fra, formoder jeg?
Det stemmer.
Du skal bruge en donkraft til at løfte bilen.
Skynd dig. Hent din donkraft.
Du må have en i bagagerummet.
Vi hjælper dig.
Okay.
Det her vil bringe dig uheld.
Jeg håber ikke, du bliver forbandet.
-Helt sikkert. -Lad os få det overstået.
Tak for hjælpen.
De stikker også op midt ude på vejen.
Vi kan ikke bebrejde dig.
I sagde, det var gravsten.
Ja, det er rigtigt.
Det plejede kun at være dem, der døde i trafikulykker.
Men der er også andre grave nu.
Men hvorfor står de midt på vejen?
Fordi de mennesker døde der.
Døde de på vejen?
Hvad? Kom du virkelig til byen uden at vide noget?
Hvordan kommer vi videre?
I kan tage sidegaderne.
Nogle af dem har færre grave.
Kaoru.
Jeg blev helt bekymret.
Izumi.
Er I okay? Er der sket noget?
Kender du de to, Izumi?
Ja, de er på sommerferiebesøg.
Vis dem alle seværdighederne.
Ikke at der er nogen!
I blev sikkert chokerede.
I starten. Jeg kunne ikke tro, at der var gravsten på vejen.
Men jeg er vant til det nu.
Jeg havde næsten glemt det. Se.
Graven her tilhører folk, der engang boede her.
De døde her.
Men jeg bryder mig ikke om at have en grav inde i huset.
Så folk her i byen sætter grave op, hvor folk dør?
Det kan man vel godt sige.
I ser utilpasse ud.
Vi har det fint. Vi er bare trætte efter den lange køretur.
Ikke sandt, Kaoru?
Jo.
Vi har tid før aftensmad, så jeg giver jer en rundtur i byen.
Det er sikkert en tiltrængt forandring.
Det lyder godt! Lad os gå!
Der er grave overalt.
Vi prøver at få folk til at dø ude. De føres til en tom plads, før de dør.
Wow. Det er en underlig skik.
Er der nogen mening bag at placere grave, hvor nogen dør?
-Hvad kan vi ellers gøre? -Hvad mener du?
Der er ingen mening. Sådan har det altid været.
-Fart på! -Okay!
Vi må skynde os, før han dør!
Fart på!
Læg ham forsigtigt ned.
Hvad sker der?
En patient på dødslejet.
De kan ikke have grave på hospitalet, så de bringer folk ud.
Sådan behandler man de døende her.
Frygteligt, ikke sandt?
Stakkel. Den er nok blevet ramt af en bil.
Lad os begrave den et sted.
Tsuyoshi, rør den ikke!
Hvad?
Den kan ikke hvile i fred, hvis du rører den.
Bare lad den ligge.
På den måde vil der blive rejst en gravsten der.
En gravsten?
Kaoru?
Kaoru!
Er der noget galt?
Hun er bare forvirret over byen her.
Det er jeg ked af.
Der er et meget unikt sted, ikke?
Det er ikke det.
Jeg blev bare køresyg på vej hertil.
Så jeg har stadig lidt kvalme.
Så det er det, der er galt.
Undskyld, jeg ikke bemærkede det.
Det er okay.
Hun får det snart fint igen.
Men du bør tage den med ro.
Lad os tage hjemad.
Okay.
Er det derfor, gravstenene har forskellig størrelse?
Fordi de små er til hunde og katte?
De bliver rejst for alle levende væsner.
Jeg kommer ind nu, Izumi.
Her er lidt koldt at drikke.
Tak, mor.
Er Kaoru okay?
Jeg har det fint nu.
Virkelig? Sikke en lettelse.
Izumi, er Ayumi ikke kommet hjem?
Hun tog op i bjergene i morges.
Underligt. Hvor mon hun driver den af henne?
Hvem er Ayumi?
Min lillesøster.
Hvad?
Har Ayumi det godt?
Hun er stadig vild. En ordentlig mundfuld!
Er Ayumi stadig ikke kommet hjem?
Vi ved kun, hun tog op i bjergene.
Hun er måske faret vild derude eller blevet kidnappet.
Sig ikke sådan.
Ring til politiet.
Okay.
Far.
Det skal nok gå. Jeg leder efter hende.
Jeg går med!
Nej, det er for farligt.
Vent her med din mor.
Kaoru.
Hvordan så Ayumi ud?
Hun var lidt lavere end mig, men hun var slank.
Og hendes hår?
Det var langt.
Hun havde det ofte flettet.
Er pigen i bagagerummet…
Din idiot!
Det burde du have set fra starten!
Hendes ansigt var helt hævet.
Prøv at opføre dig naturligt.
Ayumi Murakami, 15 år.
Hun havde stribet skjorte og hvide shorts på.
Og hun havde et armbånd med en klokke på.
Undskyld. I kom for at hygge jer, og nu sker det her.
Nej, vi er også bekymrede.
Men det skal nok gå, Izumi.
De finder hende i god behold.
Ayumi!
-Ayumi! -Ayumi!
Vi har ledt overalt. Måske er hun ikke i bjergene.
Måske er hun faldet i den gamle brønd?
Hun ville nok ikke overleve sådan et fald.
Lad os se efter.
Den gamle brønd?
Nå? Kan du se noget?
Nej, jeg kan intet se.
Er brønden så dyb?
Ja.
Vi ved ikke, hvem der gravede den, men den er utrolig dyb.
Ingen ville finde en, hvis man faldt ned.
Er I udenbys fra?
Efter sigende, siden oldtiden,
er ligene af dem, der ikke vil hvile i fred, blevet smidt i den.
Ikke vil hvile i fred?
Der var en, der døde på hospitalet i går. Tag et kig senere.
Så vil I forstå.
Hvad skal vi gøre, Tsuyoshi?
Vi dræbte Ayumi.
Det ved jeg!
Og vi har gemt hendes lig i bagagerummet.
Det ved jeg, sagde jeg!
Jeg prøver at finde ud af, hvad vi gør!
Nogen idéer?
Prøv du at finde på noget!
Men sig ikke noget til nogen om det her.
Han hviler i fred takket være dig.
Sikke en lettelse.
Vi overvågede ham hele natten.
Det havde været hårdt arbejde, hvis nogen skulle have flyttet liget.
Men det gik, som det skulle.
Han bliver til sten lige til tiden.
Han er blevet til en fin gravsten i morgen.
Hvad er det?
Hvad sker der?
Bliver han til sten?
Hey, du!
Rør den ikke! Den er ikke færdig endnu!
Tsuyoshi. Tror du, alt det her er en drøm?
Et mareridt.
Det håber jeg virkelig.
Jeg håber, det er en drøm.
Åh nej!
Er der noget galt med min bil?
Nej, det er ingenting.
Vi kiggede ved den gamle brønd, men der var intet der.
Tak, fordi I gjorde så meget for at finde Ayumi.
Hvad med bjergene?
De fandt bremsespor på bjergvejen.
I nærheden fandt de en blodplet og nogle flager af bilmaling.
Politiet efterforsker sagen.
Okay. Men du tror vel ikke, at Ayumi blev ramt af en bil?
Det håber jeg ikke.
I to bør hvile jer lidt indenfor.
Der er noget, jeg må gøre.
Se!
Der er blod på sædet.
Izumi så det!
Åh nej! Det så jeg ikke.
Hvad gør vi nu?
Slap af!
Men de fandt malerflager, og politiet efterforsker sagen!
Bare rolig.
Jeg kan ikke lade som om længere.
Rolig nu, Kaoru.
Rolig nu.
Hvis Ayumi virkelig døde
og derefter blev hevet rundt omkring,
bliver hun ikke forvandlet til en gravsten.
Gør hun ikke?
Jeg så engang liget af en, der ikke blev til sten.
Der var intet andet at gøre, så de smed det i den gamle brønd.
Kaoru, Tsuyoshi.
Så I ikke noget på vejen hertil?
Izumi, jeg har villet fortælle dig…
Kaoru.
Izumi.
Jeg er ked af, vi kom på så tungt et tidspunkt.
Vi vil ikke trænge os på, så vi tager af sted i aften.
Tsuyoshi, det nytter ikke noget.
Det nytter ikke at flygte.
Jeg har en idé.
Så længe der ikke er beviser…
Her?
Hvad vil du gøre?
De finder hende aldrig i den gamle brønd.
Tsuyoshi!
Problemet er bare, at bilen er så tung. Jeg skal trykke hårdt på speederen.
Sådan var den ikke i går.
Hvad sker der?
Jeg ved det ikke. Lad os skille os af med liget.
Sker det, når et lig ikke hviler i fred?
Hvad er der galt?
Kaoru, hjælp mig.
-Jeg rører det ikke! -Skynd dig!
Det er så tungt.
Det er så ulækkert.
Hold ud.
Jeg kan ikke.
Vi er der næsten.
Det er overstået.
Det er ikke overstået.
Mareridtet vil fortsætte.
Nu og for altid, indtil den dag, vi dør.
-Av. -Hvad er der?
Jeg skar mig på ligets skarpe kanter.
Hvad er det?
Storesøster!
Det er ham! Det var ham, der kørte mig ned og slog mig ihjel!
Det er ham!
Det er Tsuyoshi Yoshikawa!
-Hold kæft! -Tsuyoshi Yoshikawa!
Hold kæft!
Tsuyoshi? Tsuyoshi!
Hvad er der galt?
Kaoru?
Det var ikke noget.
Lad os smutte.
Undskyld. Jeg er så ked af det.
Undskyld.
TESTAMENTE
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil
I dag har insekterne følgende at sige.
"Havbunden består af lag på lag."
Insekterne blev flere og overtog et helt ark papir.
Nu skriger de og er svære at forstå.
Der er tre store papirark,
og en række pæle stødes igennem nedefra.
Åh nej! Det vælter ud med insekter!