JUNJI ITO MANIAC
"FIRE X FIRE VÆGGE"
Så er det nok, Soichi!
For fanden da! Jeg kan ikke klare det mere.
Far! Sig noget til Soichi!
Hvad? Har han gjort noget galt?
Han forstyrrer mig i mine studier.
Og jeg skal til prøve snart.
-Soichi? -Hvad?
Vent, var du ikke lige…
Hold op med at hoppe rundt på loftet.
Hvad snakker du om?
Spil nu ikke dum!
Du ved, du var oppe på loftet!
Nej, jeg var ikke!
Kom ikke med falske beskyldninger.
Ja, Koichi. Soichi har været her hele tiden.
Det kan du ikke mene!
Det er sandt. Du bør ikke bebrejde din lillebror for alt.
Det er underligt.
Ned, ned. Ned med karaktererne.
Falder, falder. Karaktererne falder.
Helt i bund.
Scor nul til prøven, og få skældud af læreren.
Græd så, når du får skældud.
Soichi er så irriterende.
Hej! Soichi! Jeg stikker dig én!
Kom tilbage!
Du har bare at holde op!
Stop, Soichi! Du skal få betalt.
Jeg sagde stop!
Hvad? Hvorfor gør du det her?
Jeg løb mod toilettet. Jeg skal virkelig.
Løgner! Du prøvede at forstyrre mine studier.
Det er sandt!
Jeg kan ikke holde det inde! Hjælp!
Han tissede i bukserne!
Hvordan kan du mene, det er min skyld?
Alle ved, jeg ikke var på loftet!
Far, gør noget ved Soichis spilopper.
Min storebror er blevet neurotisk.
Hvad sagde du?
Ellers er det måske en poltergeist.
En poltergeist?
Ja. Støj, når der ikke er nogen. Er det måske ikke en hvileløs ånd?
Huset har været underligt koldt på det seneste, og jeg har hørt bankelyde.
Vær ikke dum. Det er vinter, selvfølgelig er det koldt.
Og bankelyde? Det er bare dumt.
Gør du grin med poltergeister, Koichi?
Du aner ikke, hvad der sker, når du gør grin med spøgelser!
Du har ingen anelse! Ingen!
Bankelyde, som om. Det er Soichi, der laver ballade.
Var det en poltergeist? Vent et øjeblik.
Hvad laver du i skabet, Soichi?
Koichi. Jeg kan få det til at ligne en poltergeist ved at hive i dem her.
Se.
Så det var dig, der stod bag. Det samme med den banken på loftet.
Nej, det var ægte. Jeg hjalp kun.
Hold op med at pjatte, din skiderik!
Godmorgen! Jeg håber, I har det godt…
Far! Gør noget ved Soichi!
Lettere sagt end gjort.
Han er helt håbløs.
Hvad? Så flytter jeg ud!
Nej, vent, Koichi!
Jeg har en idé.
Jeg kender en tømrer. Han kan lydisolere dit værelse.
Hvad siger du?
Okay.
Jeg er hjemme.
-Åh, Koichi. -Er tømreren her allerede?
Det er han.
Din far fik ham til at komme med det samme.
Er det rigtigt?
Tagaisu, jeg har lavet te. Tag en pause.
Hej!
Halløjsa!
Nå da da.
Tagaisu, tak, fordi du kom.
Det må så være din ældste søn.
Overlad det trygt til mig.
Jeg bruger de nyeste teknikker til at lydisolere dit værelse.
De nyeste teknikker?
Det stemmer.
Jeg bruger en firevægskonstruktion til at holde støj ude.
Fire vægge? Det må jeg nok sige.
Der er en grund til, det er tallet fire.
Den japanske udtale af tallet fire betyder "død".
To eller tre vægge er ikke nok.
Det er kun stille som døden, når man har fire vægge.
Godt…
Dø, dø!
-Stop, Soichi! -Dø, dø!
Hold dig væk!
Beklager, Tagaisu. Han er uforbederlig.
Det gør ingenting. Han er dygtig. Og han hamrer sømmene godt i.
Du er virkelig noget særligt, unge mand.
Jeg elsker at hamre søm i.
Vidunderligt! Måske skulle du hjælpe mig.
Javel. Måske pressede jeg Obata for hårdt.
Jeg undskylder i morgen.
Soichi overraskede mig i dag.
Han hjalp tømreren med at arbejde hele dagen.
Tømreren sagde, han var dygtig.
Ingen har sagt noget pænt om ham før.
Tømreren smurte tykt på og sagde, han slog søm udsøgt i.
Gjorde han? Så er der måske håb for Soichi endnu.
Ja, men ham Tagaisu var en sær snegl.
Lad os se, hvordan konstruktionen skrider frem.
Det er sent, kære. Hvorfor gør du det ikke i morgen?
Hvad? Mit vindue er sømmet til.
Du er tidligt hjemme, Koichi.
-Hej. -Goddag, unge mand.
Velkommen hjem.
Hvad sker der med mit vindue?
Nå, dit vindue?
Lyden bevæger sig gennem vinduer, så jeg måtte dække det til.
Rummet er nu perfekt lydisoleret.
Mit arbejde er færdigt, så undskyld mig.
Er du allerede færdig?
Ja. Nå, farvel.
Mor, hvordan ser mit værelse ud nu?
Jeg har faktisk ikke set det endnu.
Der er en dør bag døren.
To døre?
En dør bag døren bag døren!
Hvad sker der?
Sig ikke, at der er en dør bag døren bag døren bag døren?
Jeg vidste det! Og dørene bliver mindre.
Åh, min skat. Jeg ved ikke, hvad vi gør, hvis der er en dør mere.
Du er måske for stor til at komme igennem.
Rolig. Der er kun fire døre.
Det er stadig virkelig trangt.
Skrivebordet fylder næsten hele rummet.
Hvis vi tegner et diagram,
ser det sådan ud.
Værelset blev mindre på grund af de fire lag vægge.
Til gengæld er det perfekt lydisoleret.
Er du okay med så trangt et rum?
Jeg har ikke noget imod det, så længe jeg kan læse i stilhed.
Her er så stille, jeg kan høre ringen for mine ører.
Hvad fanden er det? Det er ikke cikadesæson endnu!
Det er Soichis stemme!
Fandens også!
Der er plads nok mellem dørene, til at nogen kan stå der.
Det var det! Soichi sneg sig ind mellem dørene her!
Et diagram ville se sådan ud.
For fanden da! Han sneg sig ned fra loftet!
Der er det.
Koichi må være panikslagen over alle de underlige lyde.
Han så så glad ud, da han læste i det lille rum.
Sikke en tomhjerne!
Lad os give ham en omgang mere.
En, to…
Drop det!
Jeg fangede dig på fersk gerning! Skrid!
Fang mig, hvis du kan!
Hey, vent! Du slipper ikke væk!
Er her også en indgang?
Kom tilbage, Soichi!
Jeg kører ned.
Utroligt!
Av!
Soichi!
Din lille møgunge!
Stop!
Soichi!
Fandens også!
Hvad er det her?
Det er slamsektionen!
Nej. Jeg går hans ærinde, hvis jeg jagter ham.
Du godeste. Hvad er der sket med dig?
Hvad? Jeg skal bare læse.
Jeg er helt forpustet.
"LUKØJES HULE"
Yuji.
Yuji!
Hvad er der galt? Du ser helt udkørt ud.
Jeg har ikke sovet i tre dage.
Tre dage? Skriver du på en roman igen?
Det er ikke det.
Mari. Du er den eneste, jeg kan tale med om det.
Du må hjælpe mig.
Yuji. Hvad foregår der?
Jeg ved, du vil tro på mig.
Sandheden er, at mit alter ego, som har sit eget liv i mine drømme,
prøver at nå den virkelige verden.
Han vågner, når jeg falder i søvn.
Han prøver at trække mig ind i en drøm, så han kan erstatte mig i virkeligheden.
Han begyndte for tre dage siden.
Derfor har jeg ikke kunnet sove.
Han vågner, hvis jeg sover.
Det er endnu en af dine vrangforestillinger.
Nej, det er ej.
Men du sagde lige, du har et alter ego i dine drømme.
Det er din specialitet.
Du må tro mig! Det er ikke en vrangforestilling!
Yuji, hvorfor går du ikke til lægen?
Lægen?
Klart. Lægen! En læge kan helt sikkert hjælpe mig!
Tak, Mari.
Yuji!
Vent, Yuji! Gå ikke! Jeg lavede bare sjov.
Yuji!
Det ved jeg, Mari.
Jeg forstår virkelig ikke, hvad du taler om.
Hvad skal jeg gøre?
Du skal blive hos mig og sørge for, at jeg ikke falder i søvn.
Yuji.
Hej. Kom ind.
Jeg laver noget kaffe.
Det kan jeg gøre.
Lav bare til dig selv. Jeg har allerede drukket for meget.
Tak, Mari.
Hvad laver han lige nu?
Sover. Men jeg kan ikke holde mig vågen meget længere.
Mari, brug tapen til at binde mine arme og ben.
Hvorfor det?
For at forhindre ham i at komme ud.
Skynd dig.
Er det godt nok?
Ja, men jeg ved ikke, om det virker.
Bare rolig. Jeg er her nu.
Yuji! Vågn op! Yuji!
Mari! Hjælp!
Skynd dig!
Hvad var det?
Tog du tapen af?
Yuji. Hvad var det der?
Mit alter ego fra drømmeverdenen. Han er indersiden af min krop.
Det er sindssygt. Det er umuligt.
Nej! Du har selv lige set det!
Jamen…!
Han har drømt indeni mig indtil nu.
Men han har opdaget verden udenfor.
Menneskekroppen er ikke hul. Vendes den på vrangen, ser man organerne.
Jeg kan kun forklare det sådan her.
Jeg har været hul indeni, siden jeg blev født,
eller siden jeg mistede min familie.
Hold op!
Jeg drømte om at flyve som en fugl, da jeg var lille.
Jeg prøvede alt muligt, som at sætte vinger på mine arme.
Men det lykkedes ikke at flyve, så jeg besluttede at prøve i mine drømme.
Selv da hånede jeg mig selv i mine drømme og sagde:
"Du vil aldrig flyve."
Det har du aldrig fortalt før.
Drømme virker mere realistiske end virkeligheden.
Men hvorfor vil han ud, hvis alt var muligt i drømmene?
Han vil have dig, Mari.
-Hvad? -Jeg siger "han", men det er stadig mig.
Så meget ved jeg.
Hans mål er dig, Mari.
Yuji, fald ikke i søvn!
Gå du bare. Jeg skal en tur i drømmeland.
Jeg vil ikke forvolde dig mere smerte.
Yuji!
Jeg giver ikke op.
Jeg hiver dig ud af din drømmeverden.
Okay, Yuji.
Jeg slutter mig til dig.
Hirano? Yuji Hirano? Vi ved, du er derinde.
Bestyreren åbner for os.
Vi har et par spørgsmål.
Kom ind.
Mari Igarashi er forsvundet.
Hvis taske er det?
Kig I bare rundt, I finder hende ikke
i den virkelige verden.
I den virkelige verden? Hvad mener du?
Hun er inde i mig nu.
-Jeg forstår det ikke. Sig ikke… -Åd du hende?
Nej. Hun er taget væk ind i min drømmeverden.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil
Langt, sort hår har snoet sig gennem væggen.
Jeg tænkte på, hvorfor ordene på væggen skælvede,
men det viste sig at være håret.
Hvad prøver det på?
Prøver det at nå mig?
Jeg havde intet andet valg end at trække det ud.
Så faldt håret endelig til ro.