MANIJAK JUNJIJA ITA: JAPANSKE SABLASNE PRIČE
Istražiti tunel?
Stvarno?
Što? Bojite li se?
Nije da se bojimo, zar ne?
Pa…
Onda dogovoreno.
Idite kući po svjetiljke pa se nađemo.
Dođi i ti, Goro.
U tunelu je Gorova mama…
Što?
Onda doista mora doći.
Dobro, ulazimo.
Da.
-Hej, ne guraj me! -Nisam te gurnuo!
Ne derite se.
Hej, Hide, dokle idemo?
Čuo sam da je nešto u sredini ovog tunela.
Nešto? Što?
Ne znam! Zato idemo onamo!
Koji je vrag u ovom tunelu?
Pusti me!
Idemo.
Gledaj.
Zidovi su izgrebani.
Kao da ih je nešto grebalo. Što to?
Nešto mi je palo na glavu!
Je li to krv?
Daj, samo je voda.
Idiote! Ti si kriv jer pričaš čudne priče!
Hej, ljudi.
Što je ono?
Brate?
Mari? To si ti!
Što radiš ovdje?
Ne znam kako sam došla ovamo.
Bojim se. Jako se bojim, brate.
Tko završi na ovakvom mjestu, a da ni ne zna kako?
Idemo odavde. Hajde!
Oče.
Je li Mari zaspala?
Jest, ali ima vrućicu.
Bilo bi bolje da sutra ne ide u školu.
Razumijem.
Završila je u tunelu, a ne zna kako je stigla onamo.
Kažu da tunel privlači ljude.
Jesi li ikad razgovarao s Mari o…
O majci?
Ne, nisam.
Želim da paziš na nju.
Dobro.
Pada snijeg.
Sutra će biti dubok.
PRIČA O TAJANSTVENOM TUNELU
ŽALOVANJE
Stigao sam!
Goro! Jesi li vidio Mari?
Što? Nije išla u školu.
Išao sam vidjeti kako je i nema je.
O, ne. Tunel?
Ne znam, ali ima vrućicu i ne bi trebala biti na snijegu.
Idem je potražiti.
Ostani ovdje, Goro.
Dugo ih nema.
Očeva je.
Oče?
KOZMIČKI OPSERVATORIJ I ISTRAŽIVAČKI LABORATORIJ
SVEUČILIŠTE TOHTO
„Kozmički opservatorij?”
Što je ovo?
Mari!
Poznaješ li ovu mladu damu?
Mari je moja mlađa sestra.
I moj je otac sigurno bio ovdje.
Tvoj otac? Nismo ga vidjeli.
Što? Čudno.
Tunel ide dalje u tom smjeru?
Da, ovo je tek sredina.
Možda je ondje.
Ne može biti. Primijetili bismo da je prošao.
To nije moguće!
Nisam nikoga vidio na putu ovamo,
a na tlu sam našao očevu svjetiljku.
Ako inzistiraš, samo naprijed. Pretraži drugu stranu.
Koyama, uzmi auto i pokaži mu ostatak tunela.
Da, profesore.
Onda možda odustane.
Ajme. Jesi li ozlijeđen?
Imaš krvi na licu.
-Molim vas, vozite malo sporije! -Da, da.
Skoro smo na drugom kraju.
Vidi se samo trag auta kojim smo jutros stigli.
Nema otisaka stopala.
Vratimo se.
To je čudno. Zaista čudno.
Možda je moj otac nestao u tunelu.
Sigurno je otišao kući.
Pitao sam se,
što je točno kozmički opservatorij?
Kozmičke zrake bombardiraju zemlju.
Opservatorij proučava tu vrstu zračenja.
Prolazi kroz ljudsko tijelo kao i rendgen.
Naravno, prolazi i kroz planinu i ulazi u tunel.
Zato se stari tuneli često rabe za promatranje takvih stvari.
Nisam to baš dobro razumio.
Oče?
Što?
Goro, bojim se.
Ne znam zašto stalno dolazim ovamo.
Mari.
Goro, nemate rođake?
Zašto ne odete iz grada dok ne nađu vašeg oca?
Imamo tetu u Tokiju. Razgovarat ću s njom.
Što se događa?
Ne mogu ovako istraživati!
Nema tragova kvara, ali podaci su zbrkani!
Profesore!
Jeste li dobro?
Jesam. Samo sam nekako čudno umoran
otkad smo počeli dolaziti u tunel.
Zapravo, i ja se osjećam slabo otkako dolazimo.
I ti?
Možda ovdje ima nečega.
Profesore! Molim vas, pogledajte ovo!
Fotka koju smo snimili neki dan.
Što je ovo, Ishikura?
Ne izgleda li kao da nešto leti oko tunela?
Pogledajte izbliza.
Izgleda kao da nešto ljudskog oblika
prolazi kroz naša tijela kao da je rendgen!
Da, jest ljudskog oblika.
Što je to?
Možda duh?
Duh? To je glupo.
Može li ovo razjasniti dosad nenormalne podatke?
Ako doista prolazi kroz naša tijela…
Onda primamo velike doze zračenja.
Ne zvuči vjerojatno,
ali predugo zadržavanje u tunelu možda je opasno.
KOZMIČKI OPSERVATORIJ ZATVOREN DO DALJNJEG
Zove Koyama iz opservatorija!
Molim vas, odmah dođite! Dogodilo se nešto grozno!
Goro.
Goro!
Profesor i Ishikura!
Čovjekoliki oblici lete uokolo.
Vidim ih! Prolaze kroz zidove i pod!
A sad i mi!
Ne mogu vjerovati.
Kako nas može povući kroz čvrstu površinu?
Mi smo…
Nestali su.
Goro!
Opet smo se vratili.
Kao da nas nešto privlači ovamo!
Brate, bojim se!
Mari!
Gđo Koyama! Požurite se!
Goro! Nešto…
Gđo Koyama!
-Nešto nas prati! -Što?
Brate!
Koyama!
Ne idite!
Gđo Koyama!
Ne!
Brate!
Pomozi mi!
MANIJAK
Je'n, dva, tri, čet'ri!
Bus sa slado, slado, sladoledom
Koji okus danas biraš ti?
Bus sa slado, slado, sladoledom
Gle, muke će tvoje sve rastopiti
BUS SA SLADOLEDOM
Sladoled, sladoled, to prava je slast.
-Želite li sladoled? -Tata, i ja želim sladoled.
-Ne, skoro je vrijeme za večeru. -Dobro, svi u red.
Kamo idemo danas?
Da, kamo da idemo?
Na neko zabavno mjesto!
Zabavite se! Večerat ćemo čim se vratite.
-Oprostite. -To je naš novi susjed.
Ja sam Sonohara. Kamo idu djeca?
Prije otprilike mjesec dana
počeo je dolaziti u kvart svake subote.
Djeca jedva čekaju subotu navečer.
Djeca jedu sladoled dok uživaju u vožnji gradom.
Time ja častim djecu.
Sad ih preuzimam pod svoju skrb.
Želim sladoled.
Ha? Još cviliš zbog toga?
Da, baš bih želio malo sladoleda.
Zaboravi. Jedimo prije nego što se ohladi.
Ali ti si užasan kuhar.
Nisam.
Njam! Da, ovo je dobro!
Radije bih sladoled!
Mamice!
Želim živjeti s mamom!
Mamice!
Bus sa slado, slado, sladoledom
Koji okus…?
-Hej, Tomoki. -Što?
Želiš li doista živjeti s mamom?
Pa…
Bus sa sladoledom!
Je li danas subota?
Sladoled, sladoled, to prava je slast.
Želite li sladoled?
Dobro, Tomoki. Kupit ću ti sladoled.
Što? Stvarno?
Čokoladu, molim!
-Što želiš? -Sladoled od čokolade.
Dobro došli. Izvolite?
Jedan čokoladni, molim.
Može.
Stanite u red. Nema guranja.
Tomoki, i ti bi trebao ići.
Sigurno?
Ali moraš jesti što skuham kad se vratiš.
Može!
Bus sa sladoledom…
Stigao sam! Tata, bus sa sladoledom je nevjerojatan.
Unutra je bilo brdo sladoleda od jagoda
i svi smo ga lizali. Natjecali smo se!
Zato mi je jezik sav crven. Vidiš?
A tvoj čokoladni sladoled?
I taj sam pojeo.
Boljet će te trbuh.
Dobro sam. Ne trebam večeru!
Što? Obećao si da ćeš jesti!
Sit sam!
Nevjerojatno.
Brdo sladoleda od jagoda? Brdo?
Stigao sam!
Ha?
Sigurno je stekao prijatelje u autobusu.
Današnja je gošća Terumi Fujino, pjevačica i estradna zvijezda.
Pozdrav svima!
Tomoki. U zadnje vrijeme ne govoriš da želiš živjeti s mamom.
Naravno da ne. Bus sa sladoledom ne ide onamo.
Sladoled, sladoled…
Idemo!
Vidimo se!
Idem!
Bus sa slado, slado, sladoledom…
Oprostite.
Htio bih danas ići s djecom.
Žao mi je.
Ne smijem pustiti odrasle u bus.
Je li?
Koji je ovo vrag?
Što je ovo?
Što je to?
Stigao sam!
Tomoki?
Došli su ti prijatelji?
Vrlo ste tihi.
Kenichi je vanilija.
Takeshi je čokolada.
Kazuyuki je jagoda.
Daisuke se pretvorio u smrznuti jogurt.
Svi su se moji prijatelji rastopili!
Što si rekao?
Baš su ukusni!
Prestani! Nemoj to lizati!
Sladoled…
Bus sa sladoledom…
Sladoled.
Prijevod titlova: Nikolina Novak
Ne vjerujem. Crvena tinta pocrni kad se osuši.
Ovo je sjajno. Tako prikladno.
Odakle dolazi taj miris na metal?
Ali nema veze.
Što je ta stvar s mojim licem i zašto leti prema meni?
Moram ovom crvenom tintom zapisati sve što vidim i čujem.
Ali nema papira!