МАНІЯК: ЯПОНСЬКІ ІСТОРІЇ ЖАХІВ ДЗЮНДЗІ ІТО
ДИВНА РОДИНА ХІКІЗУРІ
Я на роботу, любі брати й сестри.
Гарно попрацювати, Кадзує.
Наш старший брат щодня ходить на роботу заради нас.
Він елітний працівник великої страхової компанії.
Ми так ним пишаємося.
Нестерпно щодня його проводжати.
Кадзує, ти неймовірний.
МОЛОДША СЕСТРА МІСАКО (8)
Маленька Місако й гадки не має, про що ми.
Ти розумієш, так? А зараз подякуй.
Не треба. Я просто виконую свій обов'язок найстаршого сина.
Усе, відпустимо його.
Один, два…
Гарного дня, старший брате!
Боже, що за зграя нетямущих невігласів.
Зі спадщиною родини Хікізурі у нас не має потреби працювати.
Але я маю виглядати відповідальним заради своїх дорогоцінних братів і сестер.
Панянка пейзаж фотографує?
Ні. Я намагаюся сфотографувати привидів.
Сфотографувати привидів?
Так. Тут часто тонуть діти,
тож я подумала, що вдасться щось зафіксувати.
Тобі подобаються такі речі?
Смійся скільки завгодно.
Чого б я сміявся?
Мене надзвичайно цікавлять привиди.
Можна спитати, як тебе звуть?
Мене? Сатійо. Навіщо тобі?
Мій дім — дивне місце з іще дивнішою присутністю.
Що скажеш, Сатійо? Хочеш побачити?
Упевнений, ти наробиш там гарних фото.
Але я не назвався. Мене звати Кадзуя Хікізурі.
Що скажеш, Сатійо?
Хіба не схоже, що тут живуть привиди?
Я справді відчуваю присутність привидів.
Прошу сюди.
Тут поховані наші батьки.
Наш батько був поважним, а мати — дуже доброю.
-Ми добре доглядаємо їхні могили. -Привітик!
Приємно познайомитися, Сатійо.
А ти доволі мила дівчина.
Навзаєм.
Я тобі все покажу.
Мене звати Шіґоро. Будьмо друзями.
Сатійо, можна запропонувати тобі чаю?
Я прийшла заради фото. Скоро вже піду.
Тут ми поховали хлопця Нарумі,
коли він помер від серцевого нападу.
Ми міцно його загорнули!
Ні, ми жартуємо. Це просто жарт.
Гей! Шіґоро!
Що таке, Кадзує?
Хіба не можна їсти цивілізовано?
Огидне видовище!
Що? Який ти злюка! Я завжди так їв.
Заткнися! І не огризайся!
Бачиш, що буває, коли ти кричиш?
Через тебе Місако плаче.
Ні, вона плаче, бо сумує за матір'ю.
Це через усі ці розмови про могили наших батьків.
Який галас. Кінако, зроби щось.
Нізащо. Роби ти щось, Шіґоро.
Чому я? Я не її матуся.
Знаю. Нарумі, роби ти щось.
Ти найбільше схожа на матір.
Нізащо! Чого я маю бути матір'ю Місако?
Хітоші, спробуй її втішити.
-Так, це твій обов'язок, Хітоші. -Втіш її.
Бігом.
Ну, добре.
Слухай, Місако.
Мама з татом вирушили в рай, тому ми їх більше не бачимо.
Ти мусиш змиритися.
Брехун!
Я побачу маму хай там що!
Довбні.
-Шіґоро. -Що?
Ти щойно сказав, що Нарумі найбільше схожа на матір?
Так. Що з того?
Ти ж натякнув, що з нас усіх я найбільше схожа на батька?
Що?
Тож порівнюючи мене з батьком, ти мав на увазі, що я страшна?
Так? Визнай це!
-Що? Ні! -Брехун!
Я знаю, ти вважаєш мене страшною!
Знову ти зі своєю параноєю.
Що ти сказав?!
Я лише сказав, що Нарумі найбільше схожа на матір, так, Кадзує?
Ні, я розумію, чому Кінако сердиться.
Шіґоро! Ти нечуйний придурок!
Ніколи не думаєш про почуття інших! Дбаєш лише про себе!
Ти як батько! Як ти смієш патякати про Кінако!
Тільки про себе дбаєш!
Знімаєш вершки і завжди береш найкращі порції!
Тому ти жирний!
Так нечемно, Кадзує.
Цить! Справжні чоловіки не скиглять! Непотріб!
Не змінюй теми. Я чекаю відповіді, Шіґоро!
Кадзує, чому ти так кажеш?
Несила це терпіти. Я йду спати.
Добраніч.
Шіґоро, ти пустиш нюні через таку дрібницю?
Хлопці не плачуть!
Вони мусять триматися силою волі
і зігрівати всіх своєю шляхетністю.
Непотріб! Ганьбиш усіх чоловіків!
Ти злюка. Ти дуже злий, Кадзує.
Я йду спати. Добраніч!
Що тут таке?
Слухай. Тобі не здається, що ти був надто різкий?
Пусте. Завжди хотів дати йому прочуханки.
Але годі про це, Кінако. Покажемо Місако наших батьків.
Що? Як?
Викличемо мертвих.
Іншими словами, влаштуємо спіритичний сеанс.
За допомогою сеансу викличемо духів наших батьків.
Це справді можливо?
Не дізнаємося, поки не спробуємо. Але я вірю, що в нас вийде.
Я певен, що маю екстрасенсорні здібності.
Кінако, для нагляду за сеансом нам потрібен ще хтось.
Я думав запросити Сатійо. Що скажеш?
То це головна причина, чому ти це робиш?
Не будь дурною!
Ого. Це неймовірно.
На кожному фото є зображення, схожі на духів.
Особливо тут, усі ці духи позаду хлопця.
Хто там?
Добрий вечір. Вибач, що турбую так пізно.
Це я, Кінако Хікізурі.
Хвилину, будь ласка.
Звідки ти знаєш, де я живу?
Мій брат за тобою простежив.
Але досить про це. Є розмова.
Спіритичний сеанс?
Саме так. Він сказав, що дуже хоче, щоб ти спостерігала.
Так, думаю, я можу приєднатися.
Чекаємо з нетерпінням.
Сатійо. А це…
Це мій хлопець, Савано.
Він вивчає фізику в коледжі.
Я привела його, бо він теж цікавиться привидами.
Дуже приємно. Я з нетерпінням чекаю на сеанс.
Он як? Ласкаво просимо.
Хоч тісно, зате весело. Прошу, заходьте.
Починається сеанс родини Хікізурі.
Я, Кадзуя Хікізурі, буду медіумом.
Будь ласка, зберігайте мовчання,
бо мені треба зосередитися, щоб…
Це буде круто!
Шикардос!
Не можна, щоб вона відволікала.
Гей, вгамуйте її.
Хітоші!
Місако, тихіше.
Що?
БАТЬКО: ҐОДЗО МАТИ: МАСУЕ
Скористайся моїм тілом як ланкою, щоб викликати духів наших батьків.
Ектоплазма!
Вона може набути форми ваших батьків!
Фізичний прояв!
Я Ґодзо. Я прийшов з потойбіччя, щоб побачити своїх дітей.
Мої любі діти, я вірю, що у вас усе добре.
Це батько.
Дух батька вселився у Шіґоро!
Кадзує. Де ти?
Батьку! Я тут.
Це я, Кадзуя!
Кадзує! Чи піклувався ти про своїх братів і сестер?
Так, авжеж!
Брехун!
Вдаєш, що ходиш на роботу,
а насправді цілий день байдики б'єш!
Не робиш нічого, що годиться старшому брату.
Просто гоноришся.
Батьку, ти не так усе зрозумів! Прошу, послухай!
Ти не гідний бути старшим сином родини Хікізурі!
Відтепер твоє місце посяде Шіґоро.
Батьку!
Батьку, пробач!
Що це? Хлопці не плачуть!
Досить з мене цієї сім'ї!
Батьку?
Що сталося?
Ти повернувся, Шіґоро?
У тебе вселився дух батька.
Кадзуя пішов з дому.
Що? Чому?
Отже, це ектоплазма.
Місако, що сталося?
Слухай, Місако.
Може, ця ектоплазма скоро перетвориться на маму.
Що? Справді?
Ура!
Сатійо, це був справжній шок.
Здається, я спіритичний медіум.
Якщо хочеш, я й надалі допомагатиму тобі вивчати надприродне.
-Це було неймовірно. -Так.
Насправді мені вдалося взяти зразок.
Зразок?
Ектоплазми. Я набрав трохи.
-Що з ним робитимеш? -А як ти думаєш?
Зроблю аналіз в університеті.
Можливо, зможу визначити справжню природу ектоплазми.
Хітоші, відійди звідти.
Забирайся звідти, кажу!
Іди до біса, тату!
Катюзі по заслузі.
Бувай, Хітоші.
Матусю!
Виходь! Швидше!
Матусю!
Кінако, принеси чаю.
Поквапся! Тепер я господар дому.
Вважай це наказом тата.
Так, зараз.
Плечі затерпли.
Нарумі, помасажуй мені плечі.
Поквапся!
Боже.
Хітоші, помасажуй мені ноги.
Гей, Хітоші! Ти чуєш мене?
Що з обличчям?
Ти що, ігноруєш мене?
Чому, малий ти…
Малий…
Це ти. Не стій там. Заходь.
Виходь! Матусю!
Кінако, що робить Місако?
Вона викликає дух матері.
Слухайте всі.
Завтра я хочу провести ще один сеанс.
Звісно, медіумом буду я.
Я також хочу запросити Сатійо для нагляду.
Кадзує, біжи запроси її.
Що?
Але скажи, щоб не приводила того Савано.
Він просто заважає.
Я визначив речовину.
То що це?
-Результати шокували. -Що?
Це пшеничне борошно для приготування локшини удон.
Що? Борошно для удону?
Іншими словами, вони нас обдурили.
Цей сеанс був лише фарсом.
Неймовірно.
Чого тобі?
Ввечері ми влаштовуємо ще один сеанс.
Ми б дуже хотіли, щоб ти спостерігала.
Слухай, я не збираюся ходити на ваші фальшиві сеанси!
Ектоплазма була борошном для удону. Що це таке?
Вішай локшину своїм братам і сестрам.
Більше не приходь сюди.
Що, Місако? Ти ніколи не замовкнеш?
Ти брехун! Воно не перетворилося на маму!
Тільки висохло і запліснявіло!
Не хвилюйся, Місако. Ми проведемо ще один сеанс.
Цього разу мама точно з'явиться.
Що? Справді?
Справді? Справді?
Так, справді.
Привіт, Шіґоро.
Уже повернувся, Кадзує?
Як ти смів зробити з мене посміховисько?
Ти про що?
Не клей дурня!
Влаштував виставу, що в тебе вселився тато.
Я Ґодзо!
Заспокойся, Кадзує.
Ти не боїшся старого?
Дурень! Я ніколи його не боявся!
А ти й гадки не мав, тож і вигадав цей план.
Я тебе вб'ю!
Рятуйте!
Якщо маєш когось убити, вбий його!
Ти не знаєш, коли здаватися, Шіґоро!
Хітоші, ворушися.
Негайно!
Що з обличчям?
-Батьку! -Це батько!
Чорт, що це за галас?
Не кидай мене позаду!
Що з вами таке?
Переклад субтитрів: Надія Сисюк
Стає дедалі химерніше.
У кімнаті темний отвір і солодкий запах.
Якщо я не запишу, що бачу, люди почнуть казати, що я божевільний.
Але в мене немає паперу.
І навіть ручки немає.
Я сильно подряпаю пальці об занозисту стіну.
Погляньте. Тепер у мене є чорнило.