Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
V 18. století byla jedna skrytá oblast mozkové kůry
pojmenována insula.
A právě v této oblasti,
jež má rysy ostrova a je odloučena od vnějšího okolí,
jsou schovány taje emocí.
Tato geografie ostrova je metaforou na to,
co niterně prožíváme,
na identity s nekonečným počtem možností,
kterých se odváží dotknout jen šťastlivci.
Štěstí je ovšem vlastnost, která je částí nás všech.
A proto musíme pohlédnout na moře a věřit,
že právě tam leží počátek všeho.
Pozorovat okolí znamená hledět do svého nitra.
Nemáte vůbec zač.
Azorské ostrovy jsou považovány
za jedno z největších útočišť kytovců na světě,
a to hlavně díky zákazu lovu velryb,
který tvořil součást naší kultury po spoustu staletí.
Asi právě proto jsou velryby spíše samotářská zvířata
a v malých skupinách se vyskytují výjimečně.
V průvodci, který právě rozdáváme,
si můžete přečíst o velkém počtu různých druhů
a o některých jejich jedinečných vlastnostech.
Chcete-li se dozvědět více, obraťte se na našeho kapitána.
Přejeme vám příjemnou plavbu
a spoustu nezapomenutelných zážitků.
Dobrý den.
Abyste se mohli podívat na zvířata.
A abyste se mohli podívat na delfíny. Pošlete to i ostatním.
Můžete se podívat na delfíny. Pošlete to dál.
Asi právě proto jsou velryby spíše samotářská zvířata
a v malých skupinách se vyskytují výjimečně.
O migraci velryb toho stále nevíme mnoho.
Myslíme si ale, že migrují,
aby se zbavily parazitů a konkurence.
Telmo, jedeme! Dej to na váhu!
Pět kilo, dvě kila... To je fakt smutné. Dej to pryč.
Poslední dobou toho nosíš čím dál míň.
Fakt hrůza.
To je příšerný, kamaráde.
Vyděláš si aspoň na diesel?
Jedna...
Jsou po čtyřech kilech. Fakt hrozný.
To není dobrý, hochu. Měl bys trochu máknout.
To má být všechno, Telmo?
-To je všechno? -Jo.
To je fakt smutný.
Krucinál. Nezaplatí se tím ani diesel.
Fakt smutný.
Tu máš, Telmo.
Nedávej tam moc ledu, to by se jim nelíbilo.
Dáváš tam moc ledu.
Dej to sem, na tu druhou.
Naopak, Telmo. Ty se to snad nikdy nenaučíš.
Jdeme.
Zmiz.
Běž pryč.
Uhni.
Ukážu ti mořské dno.
Schválně, jestli tam dám ruku.
Koukni tamhle.
To si musím zapamatovat.
Takhle?
Koukni na mě.
-Lepší? -Jo.
Musíš říct, když se to zas stane.
-Tak jo. -My to nepoznáme.
No jo.
Co "no jo"?
Řeknu vám to.
Tak běž.
Čas na sprchu, tak šup.
-Já vím. -Fakt?
Vezmi si prosím toho žraloka.
Chceš pomoct?
Ne.
Zvládnu to.
Teď jsi můj kopilot.
Až bude...
Řekni mi, až blikne červená, ať zastavím.
-Bacha, Ano. -Nebliklo to.
Počkej.
Musíš podávat hlášení.
-Zrychli. -Stát!
Tak teď...
Řidič nedával pozor a sjel ze silnice.
Teď budeš kopilot ty.
Tak jo, jsem tvůj kopilot.
Mému pilotovi to moc nejde.
Počkej. Narovnej se.
Takhle, zacouvej.
Couvej.
-Kde je ten druhý? Tady. -Teď ty, pilote.
Čerstvé ryby! Koukněte na ty čerstvé ryby!
Čerstvé ryby! Kranas obecný!
Tuňák žlutoploutvý, jehlice rohozobá!
Čerstvé ryby!
Ano, pomoz mi s nákupem.
Čerstvé ryby! Čerstvý kranas obecný!
Jo, ale u moře je vždycky větší zima.
Dvě papriky.
Měla jsem ti v neděli přinést nějakou deku.
Tady taky, ale hlavně po ránu. Pak už se zas vyčasí.
Kilo mrkve.
Přivezu ti ji v neděli.
Ale poslouchej mě, Telmo se mnou nepojede.
Já nevím, zlato.
Nevím, co bude dělat. Myslíš, že se mi svěřuje?
Zůstaň s mámou, dělej jí společnost.
Aspoň mám o starost míň. Už jsem utahaná.
Dva batáty.
Ale řekni mi jedno,
už jsi zavolal do toho zdravotnického střediska?
Kolik mám teda nakonec dětí?
Ano,
pomeranče.
Stav se. Umírají nám slepice a mně je jich líto.
-Ricardo, dáš mi na to tašky? -Jasně.
Pojď sem.
Chybíš mi.
Tady zastav.
Polož to sem.
-Řež! -Sakra.
Řež.
Rychle.
Jen klid.
Dělejte.
Zpátky.
-Do háje. -Tahej, sakra.
Charakteristická evoluce samotných druhů...
Přestaň.
V těchto případech rostliny považujeme za endemické.
Rostou na jednom konkrétním místě,
kde se i vyvíjejí.
Na místě, kde kdysi plál oheň, je dnes zelené moře.
-Nemel sebou. -Přestaň.
Všechny rostliny na této zelené ploše
v sobě nesou tajemství adaptace.
Tajemství přežití.
Přestaň, Luísi Filipe!
Tak učeš ty mě.
Já tebe? A co ti tam mám učesat?
Máš moc krátké vlasy.
To je jedno. Tak mi namaluj linky.
To zvládneš. Namaluj mi je.
Myslíš, že to zvládnu s těma roztřesenýma rukama?
Jo, mami. Jasně že to dokážeš.
-Moc hezká barva. -Začni takhle.
Nějak takhle, vidíš?
Botanisti je ještě neprostudovali všechny.
Ještě nedokázali přesně určit spoustu druhů rostlin,
a to včetně jejich pohlaví.
Vidíš? Už se třesou.
Taje ostrova si zasluhují další průzkum, pořádný průzkum.
Dodělej si to.
Díky své choulostivosti a dané výšce
patří mezi nejsilnější rostliny na světě.
-Ahoj, mami. -Ahoj.
-To ho pustíš mezi lidi takhle? -No a co?
VLK A PES
Protože vás mám ráda, mí stateční žáci,
přeji vám, abyste i vy ztratili odvahu.
Abyste neměli sílu následovat normu,
abyste neměli energii nechat si utvářet identitu,
abyste přišli o odhodlání dál věřit,
že o vás vaše role říkají, čím jste.
A až tu odvahu ztratíte, až ze zbabělosti přijdete o rozum,
přeji vám, ať objevíte nová a křehká využití
svých zranitelných těl.
Protože vás mám ráda, přeji si, abyste byli slabí, ne stateční.
Revoluce totiž jedná skrz slabost.
Moment, ještě vám rozdám vaše testy.
Luísi, podívej se na mě. Sundej si tu masku.
Podívej se na mě. Musíš dávat pozor.
S takovými známkami letos propadneš.
-Já vím, paní učitelko. -Opravdu?
-Cátie, jdeš k bráně? -Zapálíme si.
Jo.
Co máme zítra?
Myslím, že filozofii.
Nemáme dějiny?
Ne. Vlastně jsme si říkali, že bychom šli ven.
To zní dobře.
Už ti chybí jenom kozičky.
Co to děláš?
-Jsi magor, nebo co? -Teplouši.
Klid.
Dávej pozor.
Guilherme.
Na čem máš zařazeno? Na jedničce?
Pozor na brzdu, Guilherme.
Musíš na ni jemněji. Ano?
Zrychli. Přeřaď na dvojku.
Výborně.
Vy tam vzadu, víte, kdo je Guilhermův táta?
Já ne.
-A ty, Ano? Nepoznáváš ho? -Ne.
Jeho táta je pan Albino. Z té komise.
Dělá si řidičák, aby mohl pracovně do Francie.
Opatrně. Tady, Guilherme.
Je tu stopka.
Uvolni se.
V klidu.
Co tam budeš dělat?
S alarmy.
Dívej se i do zpětného zrcátka.
Bude pracovat ve firmě své kmotry.
Nastavovat alarmy, zabezpečení.
Práce se samými mašinkami, viď, Guilherme?
Jako byste všichni chtěli z ostrova pryč.
Jako by tu nebyl život, jako by byl jen venku.
-Ty nás chceš taky opustit, Luísi? -Já? Mně se tu líbí.
To říkáš teď.
Chudí budou vždycky chudí. Voda se vždycky vlije do vody.
Jednou potkáš ženu, oženíš se,
budeš mít děti, domov.
Život.
Já? A oženit se? Jedině se svojí mámou.
Pozor na ten přechod.
Už tě jde zas otravovat.
-Ano, půjč mi klíče. -Ne.
-Půjč mi motorku. -Musím se nějak dostat domů.
Vrátím ti ji včas.
-Já už tě znám. -Mohla být klidně moje.
Telmo, vzdej to. Přestaň.
Do háje.
Ty mu to dovolíš?
To je prdelka!
Vlny mohou dosáhnout až 15 metrů.
Správci přístavu doporučují velkou opatrnost
během všech námořních aktivit a zpevnění úvazišť,
hlavně v nejrizikovějších oblastech.
Od vyplutí na moře se v oblasti ostrova Sao Miguel
pohřešuje pět rybářů.
Průzkum oblasti provádí dvě námořní lodě a helikoptéra.
Jejich otevřený člun Estrela
opustil přístav v noci z neděle na pondělí.
Zatím o mužích nemáme žádné zprávy.
Jejich ženy a děti jsou stále v přístavu
a nedokáží se ubránit slzám.
Proč jsi mu tu motorku půjčila?
A co jsem měla dělat, mami? Sebral mi klíče.
Až se vrátí, musím mu vyčinit.
V noci by holky neměly chodit po ulicích samy.
Takže kdybych byla kluk, nevadilo by to.
Kristepane.
Simão, koukni na ten bordel.
Dej mi to. Pro koho je ta polívka? Pro tebe, nebo pro psa?
Pro mě.
Nevím, co si s váma počít.
Zavolám vašemu otci.
Jo, to určitě pomůže.
Ten je v pasti víc než my.
V pasti?
Ty jsi v pasti? Chceš z ostrova pryč, co?
-Posluž si. -Jo!
Tak si jdi! A nebouchni se o dveře do hlavy!
Běžte si všichni, aspoň tu budu mít klid.
Zdrávas, Maria, milosti plná, Pán s tebou.
Požehnaná jsi mezi ženami
a požehnaný je plod života tvého, Ježíš.
Svatá Maria, Matko Boží, pros za nás hříšné,
nyní i v hodinu smrti naší. Amen.
Andělíčku, můj strážníčku, opatruj mi mou dušičku.
Pane Ježíši Kriste,
smiluj se nad námi.
Drazí rodiče a kmotři.
Ve svátosti křtu přijme zde přítomné dítě
dar v podobě Boží lásky, nového života
skrze vodu a Ducha svatého.
Snažte se jej vychovávat ve jménu víry,
aby byl tento Boží život chráněn před hříchem
a aby jeho víra byla čím dál silnější.
Vede-li vás víra, jste připraveni tento úkol převzít,
připomenete si svůj vlastní křest,
opět se zřeknete hříchu a začnete hlásat víru v Ježíše Krista,
což je víra této církve, která děti křtí.
Odpovězte: Zříkáte se ducha zla?
Ano, zříkám.
-I všeho, co působí? -Ano, zříkám.
-A všeho, co k němu láká? -Ano, zříkám.
Gustavo,
já tě křtím ve jménu Otce,
Syna i Ducha svatého.
Takže budu zase kmotřička?
-Řekni mi to, řekni mi to. -Ne.
Ne?
A ta tvoje?
Jakou má barvu?
Jděte víc k sobě.
Miminko je v záběru. Tak jo. Všichni se na mě podívejte.
Moment! Nemáme dort!
Koukněte na mě.
Mikeu, prosím, můžeš na moment?
Dobré ráno.
-Znáte tu loď? -Tuhle ne.
Mikeovi. Mikeu, prosím.
-Dodělám to. -Díky.
Pojďte se mnou.
Dobré ráno.
Tady to mám nejradši.
Kdybychom pluli pořád rovně,
dopluli bychom ke mně domů do Brazílie.
A kdybychom pluli na opačnou stranu, tak ke mně domů do Polska.
-Máte dva domovy? -Mám jich hodně.
Nejsou ani z cihel, ani z kamene.
Mám je uložené tady, v srdci.
Třeba teď je můj domov tady, na této lodi.
Každou chvílí se může všechno změnit.
Proč ho mají v kleci?
Aby přežil. Asi.
Ne?
Jdu si zapálit.
Je to o tom, co cítíš.
Co děláš.
Jak se rozhodneš zareagovat, když na to přijde.
Je to o tom, co hledáš.
Po čem pátráš.
Není to o naplnění, ale o tom, co chybí.
Co můžeš udělat, abys byl lepším. O tvých pokrocích.
Proč jim dovoluješ kouřit uvnitř, když tu mám paruky?
MÉ TĚLO, MÁ PRAVIDLA
Stříkli jsme to tu voňavkou.
Vůbec nejedí.
Kmotřičko!
Vy rozcuchaní neznabozi. Připijme si na kmotřičku,
díky které máme na jídlo!
Na kmotřičku!
-Recept tvojí mámy. -Mňamka.
Jak se má?
V pohodě, pořád je nervózní, táta ji hrozně štve.
Za chvilku bude po pouti a on zas odjede.
Bude mít od něho pauzu.
Letos jdu taky.
Kecáš.
Vidělas je po té pouti někdy?
-Sluší jim to. -Vím, o co ti jde, Tinko.
O co jde Tince?
Tobě to ale vůbec nepálí. Tinka je totiž krasotinka!
-To jsme všechny, ne? -Broučku, to ženy nikdy.
My muži jsme krásní vždycky. Takže si žijeme fantasticky.
Mluv za sebe, já fantastická nejsem.
Ale uklidni se, ty zlomená hůlko.
Zlatíčka, nehádejte se.
Přichází léčitelka.
Copak to nevíte? Binarismus je vězení.
Jestli vážně chceš putovat, řekni si faráři.
Táta by mě pustil, kdybych byl jako on.
Chlapi z ostrova ale mají s lidmi, jako jsem já, problémy.
Chce nalakovat ještě někdo?
-Chci černou. -Mám tu černou jako kos.
-Viděla ses? -Dej mi ho, nalakuju mu je.
Být tebou, promluvím si s Aniným bráchou.
Rozdává fakt dobré rady. A navíc...
tu pouť chodívá taky.
Luís by se měl od bráchy držet dál.
To by mi nevadilo.
Řekni mu to, a uvidíš, co se stane.
Co je?
Copak, chlapče?
Pojď k mámě.
Co se stalo?
Chlapče můj.
Hlavně si po sobě všude uklízej.
V koupelně, v kuchyni, nic nezašpiň, jo?
U stolu se chovej slušně, buď zdvořilý.
Když budeš muset v noci na záchod, obleč si tričko.
Nezapomeň na to. Je to důležité.
A ještě něco,
využij tento týden a popřemýšlej o životě, o Ježíšovi.
Ano? To ti prospěje.
Prospěje ti to moc.
Simão, nechceš brášku obejmout? Obejmi ho, broučku.
Jsem na tebe moc pyšná.
Buď na prcka hodný. A dávej na něj pozor, jo?
Chovej se slušně. Nezapomeň si mazat chodidla.
Poslouchej mě. Kdyby tě něco bolelo, dej si prášek.
A neodmlouvej bratrovi, má tě na starosti, jo?
Pán s tebou.
Požehnaná jsi mezi ženami.
Šťastnou cestu, bratři.
Šťastnou cestu.
Požehnaný je plod
života tvého, Ježíš.
Svatá Maria,
Matko Boží.
-Ahoj za týden! -Šťastnou cestu!
Požehnaný je plod
života tvého, Ježíš.
Svatá Maria,
Matko Boží,
pros za nás...
Už jsou tady.
Ahoj, drahoušku.
-Měly jste pohodový let? -Jo.
-Odpočinuly jste si? -Jo, víc už to nešlo.
-Hele, koho jsem přivezla. -Chloé, jak se máš?
Ano, tys ale vyrostla.
-Měly jste příjemný let? -Jo.
Tak jo, zavezeme vás domů.
Už se nemůže dočkat, až ji pustím.
Ahoj.
-Nech to, já to vezmu. -Určitě jsi taky unavená.
Marie, proč v restauraci neděláš oranžádu?
Do Kanady odsud vyplouvá jeden kontejner týdně.
Tam se takové věci nepijí.
Pije se tam pivo, je tam nízká věková hranice.
Šestnáct let není málo.
-A jsme zas u toho. -Napij se pořádně, děvče.
Tohle mi chybělo asi nejvíc.
A tobě taky, Sněhurko, co?
Běž trochu bokem, broučku.
Simão je moc hezký.
Kolik jí je?
-Třináct. -No teda.
Sněhurko, vypadáš skvěle.
-Víš, po čem se můžu utlouct? -Po čem?
Po dortu z hrnečku.
Fuj. Kdysi jsem jeden upekla, chutnal hrozně.
Protože neznáš můj recept. Přines hrneček.
Přinesu vám vajíčka.
Stačí dvě.
Nech to na mně. Přinesu vejce, chci dát meloun ven.
Pojď se mnou, Marie.
Dobře.
Takže dvě vajíčka do hrnečku,
pořádně je vyšlehat.
Pak čtyři lžíce mouky.
Nejlíp s práškem do pečiva.
A pak co? Pak pořádně promíchat.
Paní Amélie vypadá dobře.
Má tuhý kořínek. Je na tom líp než já.
Ještě nás všechny přežije.
Ale přijde mi, že co bydlí s námi, je o něco línější.
Jako bych měla další dceru.
To bude tím stářím. Naši jsou na tom úplně stejně.
Ale starosti mi dělají hlavně děti.
Telmo je prostě Telmo, pracuje.
A kluci si vždycky stěžují míň.
Ale Ana... S tou je to složitější.
Lino, je čím dál víc celá ty.
Má obličej po mámě.
Jenom vzhledově.
Nechápu ty její vnitřní pochody.
Když se na ni podívám, vidím tebe.
Tvoje oči.
Nic pro ni není dost dobré. V životě nejde jenom o to něco chtít.
Je to o tom, co máš teď.
Každý týden mi nějaká umře.
Je mi už z toho zle.
Zvládneš tam dát gumičku?
Jo.
Zahákneš to?
Jak to mám udělat?
Zvládlas to i sama.
Díky.
Tak jo, děvčata. Jdeme.
Myslíš, že nás nechá tančit?
Tak co? Úžasné, že?
-Můžeme si zatančit? -Jistě.
-Ne. -Pojď!
Tak si tu zůstaň.
Přinesla jsem vám pití. Hned jsem zpátky. Bavte se.
Jste z ostrova?
Já jo, ale kámoška je z Kanady.
Ukážeš mi ruce?
Máš nádherné ruce, drahoušku.
A ta tvoje čára srdce.
Vidím spoustu rozkoše.
A máš silnou čáru hlavy.
Jsi silná.
Vždycky se dostaneš tam, kde chceš být.
Jen musíš vědět, kde to je.
Ale to už dobře víš. Nebo ne?
Tak běž.
Prosím, jen dál.
Kéž je v tomto domě vždy i Bůh.
Josélie, poutníci jsou tady!
Kéž je v tomto domě vždy i Bůh.
Bratři, vítejte u nás.
Je malý a skromný, ale je, jaký je.
Poutníky k nám pouštíme už přes 30 let.
A vždycky jsme se sem všichni vešli, všechno bylo fajn.
Takže si odpočiňte a udělejte si pohodlí.
-Díky, bratře. -Děkujeme.
Jsme pokorní lidé a spali jsme na různých místech,
ale vždycky u pokorných lidí.
Loni jsem se pouti nemohl účastnit, máma onemocněla.
Letos mám velkou radost, že můžu spát u vás, díky Bohu.
Mohli jsme u vás přespat už mockrát.
Ještě jednou děkuju, že jste nás pustili dál.
To nestojí za řeč.
Putuje se vám hezky, viďte?
To jo, ale mám oteklé nohy.
-Je to štreka. -Klidně si ty boty sundejte.
-Díky, sestro. -I ty, bratře.
Děkuju, já nohy oteklé nemám.
Co matka, je na tom dobře?
Díky Bohu ano, je na tom líp.
-Jenom to odnesu. -Díky.
Pane, požehnej jídlu na našem stole,
aby nám pomohlo splnit naši povinnost ve Tvém jménu.
A co ty, drahoušku, nemáš hlad?
-Ne. Kde máte koupelnu? -Pojď se mnou.
Jenom trošku.
-Nemůžeme. -Rádi bychom, ale nemůžeme.
-Josélie, nezapomeň na fotoalbum. -Dobře.
Jaká je cesta?
Koupelna je na konci chodby. Jsou tam i ručníky.
-Kdyby něco, zavolej, ano? -Ano, sestro, děkuju.
V Ponta Delgadě dnes stane před soudem
pět mužů obviněných z pašování drog.
Tato pětice je také profesně spjata s námořními aktivitami.
Jako první stane před soudem muž,
který má být lídrem mezinárodní sítě pašeráků kokainu.
Tento 53letý muž, obyvatel Nazaré,
popřel koupi jakékoliv lodě.
-Můžu dál? -Jistě, bratře.
-Můžu? -Prosím.
-Máte tu pohodlí? -Naprosté, děkujeme.
Rád bych vám dal tento starý růženec,
kdysi patřil mé tetě,
která mezitím umřela a byla silně věřící.
A jelikož je to pro našeho bratra první pouť,
moc by mě potěšilo, kdyby si ho vzal on.
Aby pro něj ten růženec byl pevným základem víry.
To už mají dnešní poutníci ženskou pleť?
Ano.
Děkuju, ale nemůžu ho přijmout.
Tím bys mě urazil.
To byl vtip, chlapče.
Byl to vtip.
Nebo ti mám říkat "slečno"?
Dobrou noc. Kdyby něco, stačí říct.
-Díky. -Díky, bratře.
Dobrou.
Amen.
Zdrávas, Maria, milosti plná,
Pán s tebou.
Požehnaná jsi
mezi ženami
a požehnaný
je plod života tvého, Ježíš.
Fakt paráda. To moře je úžasné. Už jsme byli i na jiných ostrovech.
Byli jsme na ostrovech Pico a Faial a úplně nás to tam okouzlilo.
Už nějakou dobu strašně ráda cestuju.
Člověk by měl poznávat jiné země, jíst nové věci,
seznamovat se se skvělými lidmi.
Ty nechceš pryč, poznávat nové věci?
Moc ne.
Omlouvám se, francouzsky moc neumím.
Jazyky nejsou všechno. Odjet je něco, co musíš opravdu chtít.
Díky moři se dostaneš kamkoliv.
Ale nejdál se dostaneš se sny. Ke snění nepotřebuješ jazyky.
Prostě odjeď, nesmíš se toho bát.
Máma mi onehdy vyprávěla jeden hrozný příběh.
Jaký?
Prý její babička,
moje prababička...
Že když se někomu narodila holčička,
tak že tu její pupeční šňůru spálili v kuchyni v peci.
Aby věděla, kde je její místo.
Vážně.
Jen si to představ.
Darebáci.
Babi, tamhle.
To je znamení.
Jsou tam další dvě.
Jak se má máma?
Dobře.
Hodně pracuje.
A babička? Jak ta se má?
Dobře. Stará se o Simãa.
A Telmo?
S ním je to složitější.
A co my? Co tě sem přivádí?
Když něco chcete, je to hřích?
Když chceš co?
Myslím tím to samotné chtění.
Chtění není hřích.
Chtít něco znamená něco s tím dělat.
Je to Boží vůle.
Protože když něco chci, chci to hrozně moc.
A to bych tady na ostrově neměla.
To je ale moc dobře.
Zhřešila jsi?
Asi nevím, co přesně to znamená.
Bůh tě spasí,
ó, Maria,
Matičko
milostiplná.
Bůh tě spasí,
ó, Maria,
Matičko
milostiplná.
Jsem šťasten,
protože jsem se vrátil
z předlouhého
putování.
Jsem šťasten,
protože jsem se vrátil
z předlouhého
putování.
S pokorou
ti děkuji,
Matičko Boží.
Co to mám na nohou?
-Cátie. -Ano, zlato?
-Je to daleko? -Tři kilometry.
Ze Sete Cidades do Mosteiros.
-Sem chodívala ta mrtvá ženská. -A je to tu zas.
Vážně. Máma říkala, že sem chodívala, než umřela.
-Jak umřela? -Skočila do moře.
Prý ale tak úplně neumřela, takže sem pořád chodí.
-Siena ji viděla. -A víc než jednou.
Žila v dobách, kdy ještě ženy chodily úplně zahalené.
Byly jako duchové.
Proč skočila do moře?
Protože ji manžel nechtěl pouštět z domu.
-Do háje. -To snad ne.
Došly baterky.
Čí to byl nápad, jít sem?
Následujte své vnitřní světlo, to dáte.
-Fajn, jdu první. -Drsňačka!
Pomůžeš mi s nimi?
Kdo chodí na pláž v kalhotách?
Už je to.
-Tak jdeme. -Jo.
Neskutečné.
Super!
Pojďme pryč.
Přestaň!
Dost.
Ano.
Vidělas auto?
Vidělas ho?
O žádném nevím.
A co bráchu?
Ano.
Nevíš, kde tvůj brácha je?
Ne.
Ano, zkus to z druhé strany.
Zamčeno.
Telmo.
Telmo, klíčky.
Kde jsou klíčky, Telmo?
Telmo.
Co jsem udělala špatně?
Čím jsem si to zasloužila, Bože?
Pomoz mi s ním.
Chytni ho za nohy.
Vezmi mi tašku.
-Tu tašku. -Jo.
-Máš ji? -Jo.
Pojď.
Otče náš, jenž jsi na nebesích, posvěť se jméno tvé,
přijď království tvé. Buď vůle tvá
jako v nebi, tak i na zemi. Chléb náš vezdejší dej nám dnes
a odpusť nám naše viny,
jako i my odpouštíme našim viníkům
a neuveď nás v pokušení, ale zbav nás od všeho zlého.
Zdrávas, Maria, milosti plná, Pán s tebou.
Požehnaná jsi mezi ženami
a požehnaný je plod života tvého, Ježíš.
Nevidím tam, tady?
Dodělej to.
-Kde? -Tady.
-Nebo to chceš zastrčit? -Nevím.
Zastrčit?
-Takhle? -Jo.
Jo, to je lepší.
Ukaž.
Ať můžu vystrčit drápky.
Vypadá to skvěle.
Položila sis cígo k mojí paruce!
Tvojí paruce padají vlasy.
Je jako tvoje kundička.
Pořád myslí jenom na jedno.
Briano, prsa.
-Promiň, kmotřičko. -Takhle tam nemůžeš.
-Ale půjdu. -Do průvodu?
Já nemůžu za nevěstu, ale ona s kozama venku může?
Mít kozy, ukazuju je. Dobré věci si nesmíš nechávat pro sebe.
No ne?
Takhle, nebo tam toho mám dát víc?
-Podle mě to stačí. -Stačí to, ne?
Teď můžu přejít na jinou barvu, ne?
-Na oranžovou. -Dobře.
Jsi hotový andílek.
-Můžu vám pomoct? -Jistě.
Dej tam trochu zelené. Neušpiň se.
Mám tam dát i tuhle?
Nádhera.
Tahle je fakt hezká.
To je fakt nádhera.
Já to tam budu dávat a ty rozprostírat. Jo?
Že ti není hanba. Buzíku!
-Sundej si to! -Co mu to děláš?
-Sundej to! -Co mu to děláš?
Nech toho!
Je to tvůj syn!
Je to jen další buzerant.
Klid! Přestaň.
Buzerant! Do háje!
Je to tvůj syn, nezapomínej na to.
Teplouš! Buzerant!
Takhle ho dovnitř nepustím!
Dovnitř nepůjde! Ani ty ne!
Že se nestydíš! Během průvodu!
Jste úplně stejní!
Tak pojď!
Ta je ledová.
Za chvíli ti bude tepleji.
Co se ti zdálo?
Už nevím.
Byl to hezký sen?
Myslím, že jo.
Občas nevím, co je dobré, a co ne.
Máš to taky tak?
Jo.
Odjeď se mnou.
Zdrávas, Královno, Matko milosrdenství,
živote, sladkosti a naděje naše, buď zdráva.
K tobě voláme, vyhnaní synové Evy,
k tobě vzdycháme, lkajíce a plačíce v tomto slzavém údolí.
Odejdi, temnoto.
Nech toho mladíka být.
Odejdi, Satane.
Vrať se do horoucích pekel.
Odejdi odsud, démone.
Odejdi!
Odejdi odsud!
Andělé,
archandělé,
cherubíni a serafíni,
přijďte a pomozte tomuto chlapci.
Matko na nebesích,
zalij toho maličkého svým světlem
a ukaž mu cestu.
Zahal jej do svého pláště
a pomoz mu poznat cestu Boží.
Zdrávas, Královno, Matko milosrdenství,
živote, sladkosti a naděje naše, buď zdráva.
K tobě voláme, vyhnaní synové Evy.
K tobě vzdycháme, lkajíce a plačíce v tomto slzavém údolí.
A proto, orodovnice naše,
obrať k nám své milosrdné oči
a Ježíše, požehnaný plod života svého,
nám po tomto putování ukaž.
Ó milostivá, ó přívětivá,
ó přesladká Panno, Maria.
Oroduj za nás, svatá Boží rodičko,
aby nám Kristus dal účast na svých zaslíbeních.
Amen.
Rychle to uteče.
Za rok tu jste zas. Spolu se nám nebude stýskat.
Víš, že mám pravdu. Čas letí jak blázen.
Musíš se zamyslet, jaký tam vedeš život.
Nad tím, cos dokázala.
Něco takového by se ti tady nepovedlo.
Zajišťuješ dětem bezpečí.
Vždycky vás tu rády uvidíme.
Ostrov, moře bude pořád stejné... Ty nikam neutečou.
Není to lehké.
Já vím.
Srdci neporučíš, no ne?
V dnešní době je to ale jednodušší.
Lety do Kanady jsou o dost levnější.
Hovory taky. A nesmíme zapomenout na internet.
Ale fakt, nemůžeme si stěžovat.
Když na to přijde, tak můžeme.
A vlastně si i pořád stěžujeme.
Vždycky se najde něco, co není tak úplně ono.
Taková věčná nespokojenost.
Život je složitý.
Občas si ale říkám, jestli to, co nás pohání,
není právě ta nespokojenost.
Něco nám chybí, a my s tím něco uděláme.
Pak nám chybí něco jiného, tak něco uděláme i s tím.
A pak nám to zase chybí, a my zase děláme vše pro to,
abychom to překonali.
Takový je prostě život.
Telmo!
Pojď mi pomoct.
Zaseklo se to.
Díky.
Ano.
Jsem připravený.
Nebudeme plakat.
Pravým teploušům tečou místo slz třpytky.
-Dobrý den, jak se vede? -Dobrý den.
Dobrý den.
Ráda bych vám představila Anu.
České titulky Eliška Vratislavská Iyuno 2023