Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Tata!
SUPERZVEZDA NENE
Dobro jutro. - Dobro jutro. Nina Sajer.
Hvala.
Dobro jutro. - Za prijemni.
Dakle, Neneh-Fanta Gnaore, 12 godina, Liman purpr 55,
zgrada C, stepenište A, La Kornuv.
Stepenište B, drugi sprat, vrata C.
Dođi, dušo!
Hajde!
Dobro jutro, devojke! -Dobro jutro. - Dve su promene u zadnjem krugu:
prvo, plešete slobodnim stilom, pa ćete biti na sceni bez repetitora,
za razliku od svega dosad. Drugo, žiri čini naše nastavno osoblje,
pa ne dopustite da vas nova lica uznemire.
Je li gđa Marijan Belaž u ovom žiriju?
Da, direktorka predsedava zadnjim krugom.
Dobro, idemo u ambulantu. Ponesite zdravstvene kartone i obrasce!
Sve ste navele visinu i težinu mame i tate?
Da. - Da.
Odlično. Za mnom.
Ja sam Žulija Dobinje. Imam 12 god. Plešem u pariskom CRR-u,
idem u osnovnu školu sa fleksibilnim vremenom.
Zovem se Olivija, imam 12 godina. Plešem od svoje četvrte.
Zovem se Salome Loren. U februaru sam napunila 12.
Idem u osmi razred, preskočila sam razred. Živim u Kaenu u Normandiji
i u 16. arondismanu u Parizu. Počela sam da plešem sa dve i po god.
Dakle, plešem već deset godina. Od proletos idem na takmičenja
i na takmičenju Nižinski osvojila sam srebrnu medalju.
Dobro jutro. Ja sam Roman Larše, 12 godina, živim u osmom arondismanu.
Počela sam da plešem sa dve i po i bila na mnogo takmičenja u Italiji,
gde smo živeli do prošle godine. - Dobro jutro, ja sam Iris Kliš.
Idem u osnovnu školu u petom arondismanu.
Ujutru imam školu, a popodne ples,
a vikendom idem na privatne časove kod Mjuriel Askolovič.
Odnedavno idem na takmičenja. Pobedila sam na Međunarodnom CND-u.
Dobro jutro. Zovem se Nene-Fanta Gnaore. Imam 12 godina.
Mogu li da počnem da igram?
Možemo li prvo malo da te upoznamo? -Da, šta Vas zanima?
Gde si učila da plešeš?
Vrlo duga priča. Počela sam u četvrtom razredu,
ali su vannastavne aktivnosti bile strava, pa sam išla na kurs u Koto.
Ali u mom kvartu ne vole baš Koto, ali kursevi su im strava.
Išla sam na hip-hop.
Kako si se spremala za prijemni?
Pa... Kako da kažem?
Gledala sam snimke Marijan Belaž kao primabalerine
i naučila sve pokrete: Bajaderu, Labudovo jezero...
Dakle, odatle sam naučila sve korake.
To me je jako nadahnulo za moj slobodni stil.
Izvini, možemo li ispočetka?
Može.
Možeš li to da uradiš kad počnem? Nisam bila spremna.
Vrlo graciozno! Ako ne bude smetnji u ciklusu rasta, ima puno potencijala.
Alesandre? - Da, u potpunosti se slažem.
Dobro. Luna je primljena.
Sledeća je Nene-Fanta Gnaore. - Tu nema o čemu da se raspravlja.
Vrlo je nadarena plesačica, ali mislim da nije za ovu školu.
Fizički ideal ne postoji, ali nama treba estetska uniformnost.
Mislim da bi naša škola bila srećna da je ima. -Ne, nisam baš sigurna.
Zašto ne? Imamo malu sa Mauricijusa u kadrilu.
Kadril je poslednji među zamenama!
Nikad neće postati solista. Obučavamo glavne uloge, ne statiste.
I već ima 23. Neki od vas su tad već dobili glavnu ulogu.
Ima izraženiju nijansu crne kože od male sa Mauricijusa.
Uzmimo je! Njene proporcije su savršene!
Nije u tome stvar, nego u njenoj relevantnosti unutar grupe.
Zamislite je u baletu za sedam-osam godina. Zar neće boja kože smetati?
Labudovi su beli. Pepeljuga, Žizela, Bajadera - sve su bele.
To je naša tradicija.
Naš je posao da štitimo i prenosimo naše vrednosti.
Je li naš posao da je izaberemo? -Prestani!
Nije nam posao da gušimo talente.
Nego? Da otvorimo vrata bilo kome?
Ne, samo treba biti razuman i izabrati najbolje.
Sa crnim somatotipovima rizikujemo da telo u adolescenciji bukne.
Bokovi i grudi nisu unutar naših normi.
Setite se kako smo morali da otpustimo Fatumatu.
Već smo imali crnce u ansamblu.
Idrisa Bentu,
Žan-Roz Martin,
Baptist Benusi.
Svi su se oni školovali ovde.
Zatim su se pridružili ansamblu.
Nikad nisu bili solisti i svi su prerano otišli.
Potpuni gubitak.
I sa momcima nije isto.
Imamo momke iz Kine, Koreje, devojke iz Ukrajine, Finske, Italije.
Dosta smo raznoliki.
Ove godine imamo samo sedam mesta. Ako uzmemo devojku poput Nene,
sprečavamo devojke poput Viktoar ili Morgan da se pridruže trupi.
Njihovi profili se lakše uklapaju. - Imamo već mnogo takvih.
Oprostite, Vaše mišljenje je isključivo savetodavno.
Vi upravljate Operom, ali ja vodim baletsku školu.
Nastavno osoblje i ja odlučujemo koga ćemo primiti.
Jasno, ali ova Nene treba svakako da bude primljena u školu.
Stavite je prvu na spisak!
Primljena sam!
Ovo je neverovatno! Ovo nije normalno!
Marijan, primljena sam! Hvala vam!
Hvala!
Zašto sam smela na prijemni? Mislila si da neću upasti?
Sve je u redu?
Samo nisam rekla da ne smeš.
Nisi mi sve rekla. -Rekla sam ti da nema bolje škole.
Ali ne i da je to internat ni da ćeš napustiti školu i plesati osam sati.
Tako je.
Ali misliš li da baletska škola pariske Opere stvara sirotinju i propalice?
Naprotiv! - Slušaj...
Ne znam nikog ko je išao tamo. Ne verujem im. To je sve.
Želiš da protraćim život kao ti?
Ljubomorna si.
Ljubomorna, ljubomorna...
Tata! Tata!
Otvori! -Pusti me da spavam! - Mama me je udarila!
Jadna ti.
Uzbuna! Nasilje! - Zašto? Šta si uradila? -Ništa!
Ona me je udarila, jer sam prošla na prijemnom!
Nene, molim te, pusti me da spavam. Idi u sobu, molim te!
Hvala.
Tamo ćeš spavati, jesti i tuširati se?
To je internat! -Znam, ali svejedno mi deluje previše.
U redu je, vraćaću se vikendom.
To nije dovoljno.
I iskreno, možda će te odmah izbaciti iz te škole.
Baš. -To je škola za princeze koju vode princeze. To je sve.
Nisi shvatila. Ples mi je u krvi. - Koješta. -To je jedino važno.
"To je jedino važno."
Ali neću ići da te gledam u Operi. U Centar za mlade može,
u Zoološki, zašto ne?
Ali u Operu... Ti si s ulice. - Neću tamo ni da kročim.
Ne uklapaš se u Operu, lice ti tamo štrči. -Da. -Nećeš doći,
pozvaću te. -Pozvaćeš je? - Daću ti karte, pa ćeš naučiti.
I... Kakav je život otkad te je Samuel odbio 46. put?
46 je mnogo! -Sad mislim samo na ples i ishranu.
Nema više tipova. Detoksikacija. - Detoksikacija od odbijanja!
A što se ishrane tiče... - Vidimo iz priloženog! -Baš!
Vidimo pred sobom. - Super primer.
Dobro si, draga?
Da. -Idemo na kafu? -Počinjem opet za pet minuta. -Dobro.
Odlučio si za Nene?
Odlučeno je.
Ne razumem te. - Ples nije posao.
Zašto si je naveo na to? Od čega da živi?
Profesionalni ples nije posao? - Navedi jednu poznatu crnu balerinu.
Ti meni navedi jednu belu. - Puno ih je. -Ne znaš nijednu.
Nemaš razloga da brineš. Biće joj dobro tamo.
Ujutru škola, popodne ples i uveče instrukcije.
Imaš bolju ideju?
Pristaješ na internat?
Ne smeta ti da viđaš ćerku vikendom? - To je spoj plesa i internata.
Proverio sam. Sjajna je prilika.
Koliko dugo možeš da plešeš?
Do 35, 40. Šta onda?
Ne brini, snaći će se!
Pogledaj Dešama, Zidana!
Dobro. Moram da idem.
Ti u tom dobu nisi htela da plešeš? - Išla sam na džudo kao svi.
Ne možeš da veruješ ćerki?
Daj, molim te...
Dobro.
Vidimo se. - Vidimo se.
Nemoj da se zanosiš! Držimo se spiska.
Nene?
Čuješ li me? Nene?
Nene?
Probaj ovo! Požuri!
Odgovara ti?
Naša nova kolekcija će joj istaći nijansu kože.
Od svetloružičaste do crne, bronzana između.
Kakvu nijansu kože?
Ne možemo da se oblačimo kako želimo? -Gospođa se razume u to.
Više od mene?
Bela prekida crnu siluetu, ali danas imamo nova rešenja.
Rešenja? Nemam ja nikakav problem.
Imamo kupon Operine baletske škole.
Kad raspetljaš kosu, stavi ovaj gel! Odličan je.
Stavi ga mnogo sa strane, da zagladiš sve zalutale dlake.
Stavi ga svuda pa... -Čuj, žurim. Kad ćeš da završiš?
Prvo da ti objasnim da posle znaš sama.
Dakle, posle ovom četkom... - Da ti ispričam nešto o njemu?
Zapravo, uopšte nije ozbiljan.
Ovako, dobro zategneš i staviš gumicu.
I onda uvrneš
i imaćeš najlepšu punđu na svetu.
Dobro. Napraviš mi je sad? - Naravno, nema problema.
Prvo ćemo je raspetljati, u redu?
Dobro, super.
Idemo.
Rekao je devojci da dođe! -Ne! - Kunem se! -Videla si je?
Čekao ju je na aerodromu. - Nemoguće.
Hvala.
Onda stavim kapicu za punđu.
Prvo ti ne primeti novi donji veš, a onda ga još skine i baci na pod.
Tiše malo! - Kunem se!
Ja sam Viktor Maks. Podučavam balet.
Balet je naša tradicija.
To je nesporno, ali naša obuka...
Viktor Maks je devedesetih imenovan primabaletanom.
A naši roditelji tad još nisu bili rođeni.
Tehnička obuka je sveobuhvatna i zahtevna.
Ja sam Alesandre Buše. Takođe podučavam balet.
Žena pored njega je Žan-Mari Merso.
Njeni snimci na Ju-tjubu su crno-beli. -Šta?
Ne mogu da te slušam. To je Marijan Belaž.
Ja sam Marijan Belaž, direktorka.
Tokom cele godine ćemo vas ocenjivati i ko ne bude na nivou,
moraće da ode.
Trebaće vam istrajnosti, zdravlja i sreće.
Vrlo mi je važan naklon.
To je podsetnik na naše poreklo.
Naklon je izraz poštovanja profesorima.
Naklon je, pre svega, način na koji nam govorite
da ste ponosni što ste u Operi.
Uspela si da napraviš punđu. - Baš.
Koji je tvoj cilj?
Moj cilj je da budem primabalerina.
Kao Vi.
Ali to je za budućnost.
Inače želim da mnogo toga naučim i slušam.
Nisi mi bila omiljena kandidatkinja na prijemnom.
Pa, nisam znala.
Laku noć.
Sve sam obišla i nisam našla Nutelu.
Masnoće, lešnici, šećer, palmino ulje...
Plešemo balet, ne igramo ragbi.
Ti to ozbiljno? Stalno jedem Nutelu, a pogledaj me!
Nećeš od grožđica smršati.
Telo je takvo prirodno, a ne zbog Nutele. Ne veruj svemu na TV-u!
Sve smo mršave. Inače nas ne bi primili.
Nisi u boljoj formi od nas. I tačka.
I pazi šta jedeš, telo će ti sve to naplatiti.
Produžite pokret do kraja!
Pazite na karlicu!
Kad pružate stopalo, prva ide peta,
pa nožni prsti.
Ruka!
Roman, moraš da smršaš 3 kg!
Neću te ispravljati do tada. - Šta? To nije u redu.
Dosta!
Idemo na velike skokove.
Bezveze skačete!
Pitate se kako da se vratite. Ne ide to tako.
Skok!
I jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam...
Idemo!
Bez uzdisaja, ovo nije atletika!
Nikad ne pokazujte koliko je teško!
Nije težak ples, nego jednostavnost.
Idemo, idemo!
Tako, zajedno...
Zabušavaš!
Stani, završili smo!
U svlačionice! Ne mogu da se borim protiv lenjosti. Izlazite!
Iskreno, sviđa mi se kako nas gnjaviš.
I super su ti uvrede, kao pravi Amerikanac.
Nauči pravila i poštuj profesore!
Opako te poštujem.
Znam ko si. - Nismo mi na "ti".
Nismo prijatelji. Za kaznu, deset sklekova. -Ozbiljno?
Kao u vojsci?
Ovo ti je prva kazna. Želiš još?
U redu, uradiću to.
Idemo!
Idemo, brže!
Godina dana sklekova i bićeš u formi. Tako bar neće sve biti uzalud.
Prestrog je. -I ne objašnjava. - Nikad neću napredovati.
Čula si kako je razgovarao sa mnom? Dođe mi da se rasplačem.
Devojke?
Naljutile ste ga, jer ne radite.
Prekinuo je čas. Glavu gore! Nemojte sad da odustanete!
Shvatate, plesao je s Nurejevim! Ukažite poštovanje!
A ti, Luna, daj sve od sebe!
To ja radim.
Šta ti umišljaš?
Ne drži nam pridike!
To govorim zbog vas. Grupa smo. Živimo i umiremo zajedno.
To je sve. Nemoj da me shvatiš pogrešno!
I još jednom.
Odlično.
"Releve". Ravnoteža.
Peta pozicija.
Ukopaj se u pod, glavom prema nebu!
I još jednom, "Demi plije".
Počećemo sa pripremama za školsku priredbu.
To je vrlo važan trenutak.
Devojke koje odaberemo biće slika ove ustanove.
Zato ćemo odabrati najbolje.
Dvoumimo se još između "Snežane" i "Pepeljuge".
Treba mi vrlo verodostojna plesačica za tu ulogu.
Predajte mi testove!
"Pas de vals" desno, "pas de vals" levo.
"Asemble sutenu" desno.
Pripremite petu poziciju! "Degaž", drugu.
Dve piruete.
Završi četvrtom!
Ko će prvi? - Ja!
To ti je petica?
Ne, ispočetka. Loše si počela.
Ispočetka. Pripremi peticu!
Nisi usredsređena.
Ispočetka. Korak unazad.
Usredsredi se, tako!
Još jednom.
Mora da teče, a ne "Bum, sledeća pozicija!" Nežno, "pas de vals"!
Još jednom. - Ispočetka?
Idem ispočetka? - Da.
Poradi na "en dehor"!
Ako se pokolebaš, moraš ispočetka.
Pogled.
Jedan, dva... Dva... Još jedan okret!
Tako. Okret, okret!
Okret! Ponovi piruete, idemo!
Okret, okret!
Želim dve piruete. Možeš li to?
Dobro, ne možeš.
Idi tamo! Roman?
Tako.
Jedan, dva... Tako. Hvala, Roman.
Vrlo dobro, tečno, harmonično.
Okret...
Vrlo precizno. Petice su joj savršene. -Da.
Olimp, na redu si.
Odlično! - Super su mi njeni skokovi!
Bravo!
Ti si, Luna.
Gornji deo tela joj je odličan.
Nemoj da se smeješ!
Svako može da padne.
Izvini, Luna. Nisi se povredila?
Nisam. - Sigurno?
Dobro sam.
Pazite da se ne povredite!
Dobro plešeš, ali Snežana ne može da bude crna.
Na štriku se suši šocić... - Ne šocić... Ne šorčić...
Na štriku se šuši šocić... - Na štriku se suši šorcić.
Izvoli! -Hval!. -Šocić! -Na štriku se suši šorcić. Na štriku se šuši šocić...
Nisi uspela. -Nisi. - Na štriku se suši šorcić...
Na štriku se suši šorcić...
Zašto njima pomfrit, a meni ne?
Htela si na balet u Operu. Nisi zadovoljna?
Odsad si na strogoj dijeti. To ti je tako.
Ali mama... - Ništa mama... Čekaj!
Donela sam ti pileće komadiće za belančevine, a za vlakna salatu.
Ukusnu salatu. -Moram priznati, belančevine su dobre za ples.
Posebno u pilećim komadićima.
Jedi, dušo!
Ostavila sam vam sladoled u u zamrzivaču, dobro?
Dobro. -I za mene? - Da, zašto?
Pomfrit ne smem, sladoled smem. Sigurno su ti tačno rekli?
Ako ne želiš sladoled, ja ću ga pojesti. -Ne, samo pitam.
Našla sam vrhunski krompirić. - I ja.
Pogledaj ovo! - Nije za tebe!
Jebote, prepao si me!
Kako to razgovaraš sa mnom? - Samo si me prepao. -To nije razlog.
Zašto si budna tako kasno?
Mi sportisti umemo da ogladnimo. - I oni koji vole da jedu.
Naravno, ipak rastem.
Ionako mi ne treba više. Hoćeš? -Da.
Hvala.
Tata?
Šta je?
Znaš da subotom moram na časove kod gđe Anri?
U Bonaparteovoj, u Parizu.
Sve moje koleginice idu tamo.
Moramo da održimo nivo.
Ja jedina ne idem.
Jedina? Ne verujem ti.
Pa, ne veruj! Ali... skoro da sam jedina.
Stvarno ti trebaju privatni časovi?
Već si dovoljno iscrpljena. I privatni časovi su za luzere.
Kakva glupost! Privatni časovi nisu za luzere.
Samo, ako ne idem, u ponedeljak sam zarđala, škripim, ne mogu da igram.
Skoro da su obavezni. - Vrati se u petak.
U subotu treba da uzmem kola, odvezem te u Pariz, da te čekam negde,
i odvezem se kući. Tvoji časovi su gnjavaža.
Da, mnogo je komplikovano.
Koliko ta, stara ludača, naplaćuje?
Pa, kao prvo, nije stara.
Nije luda.
Bila je primabalerina.
I čas je sto evra. - Kakva mustra!
Nema veze.
Dobro, mila.
Idemo na spavanje.
Zašto u Operi imamo časove pevanja?
Zbog kontrole daha?
Da. I zašto još?
Da poradimo na ritmu. - Da. I zašto još?
Radi masaže unutrašnjosti tela, da naučimo da brinemo o sebi.
Da, ali ne samo zato.
Glas je poseban instrument.
Pevanje nas tera da se prepustimo i dopustimo emocijama da nas ponesu.
Zato je pevanje bitno.
Život nije samo ples!
Idemo!
Ne, dosta!
Sad rukama!
Idemo!
Ne, dosadno mi je!
Prepustite se! Još! Još!
Oči, oči... Živahno!
Podigni ruke!
Pazi na veličinu grudi! Prešla si koji centimetar, ali dobro je.
Ovo je savršeno.
Bedra su ti granična, 43 centimetra.
Možete li ponovo da izmerite? -Ako želiš.
Još uvek 43. - Ne možete da zategnete?
Moj metar ne laže. Samo si dobila koji centimetar u bedrima.
Zasad je sve u redu. - To su samo mišići.
Problem je što tvoji mišići rastu u obimu, a ne po dužini.
Šta mogu da učinim? - Tako si građena.
Možeš da ideš.
Šta radiš? Zakasnićeš.
Moram da protegnem kukove. - Ko to kaže?
Svi. - Ali ko su ti svi?
Buše. - A, Buše!
Požuri, zakasnićeš!
Tako, potkolenice.
Uvuci potkolenice, tako!
Opusti se! Osećam tvoju napetost.
Tako, kontroliši!
Dobro.
Dobro je, Žulija. Diši!
Sad ti, Luna.
Iris.
Diši, inače ćeš iščašiti gležanj!
Dobro je, Roman.
Olimp, ne okreći glavu, gledaj pravo!
Ovde ćemo stati.
I ja sam bila dobra?
Pozajmiš mi periku da probam?
Žao mi je, ne dolazi u obzir.
Hajde!
Zašto joj ne daš?
Ne razumem. -Nema šta da se razume. "Ne" znači "ne".
To je kao da ja tražim da mi pozajmiš gaćice.
Ne budi uštogljena! - Nisam uštogljena.
Dosta!
Dosta! Šta to radite?
Prestanite!
Dosta!
Vrati mi to!
-Prestanite! Jeste li normalne? Prestanite!
Nećeš ništa da kažeš?
Šta se dogodi u svlačionici ostaje u svlačionici.
Ako nastaviš da praviš probleme,
nećeš još dugo biti ovde.
Sad možeš da ideš.
Piše na Vikipediji da ste odrasli u Ženviljeu,
među sirotinjom, kao ja.
Obe smo iz predgrađa.
Ali na Vama se to nimalo ne vidi.
Sad možeš da ideš.
Jedan, dva, tri...
Četiri, pet, šest, sedam...
"Plije", "deturne" levo...
Desno...
I još jednom.
Hajde!
Podigni više!
Dva, tri, četiri... Podigni!
Podigni! Jedan, dva, tri, četiri... Ne mrdaj ramenima! Uvuci stomak!
Dva, tri, četiri... "Kloše". Pet, šest...
Peta pozicija.
Progresivno... Lepo, lepo...
Da! Sad "en kroa". Prekršteno iza, kako sam rekla.
Sedam...
Doviđenja, Nene. - Doviđenja.
Hvala, tata.
Stižeš da odspavaš, dušo.
Hajde, spavaj!
Dobro. Jesi li i gore?
Dobro, dosta, dobro je.
Hvala, zlato.
Tvoje grudi!
Šta je s njima?
Nadam se da nikad neću imati tolike dinje.
Dinje? Hvala!
I ta bedra!
Stvarno nisam genetski obdarena.
U svakom slučaju, nisi ti kriva, nego Afrika.
Rađe bi bila belkinja?
Pa, kad bih mogla...
Svejedno, nisi dobila ukor zbog mojih grudi.
O čemu ti?
Primila sam preporučenu poštu.
Nemoj, već sam dovoljno pod traumom.
Izvini što želim da razumem.
Ali nema šta da se razume. Pukla sam, događa se, sad mi je bolje.
I to je bilo u ponedeljak, a danas je subota.
I ti bi trebalo malo da pukneš. -Šta?
Ništa.
"Superjunakinjama treba super oprema. Voli te tata."
Često dolaziš ovamo?
U posebnim prilikama.
Ako pristaješ, hteo bih da te intervjuiše
moja prijateljica novinarka, Emanuel Brak.
Tebi je to prilika da predstaviš svoj rad, a njoj da napiše članak o tebi.
Nije potrebno.
Na našoj veb-strani objašnjena je naša pedagogija, a članak o meni...
Sve u vezi sa mnom već je na internetu, čak i moji snimci iz kadrila. Čemu?
Dobro znaš zašto pitam. - Ne znam.
Poznajemo te, ali ne baš.
Zato želim članak o tebi.
Zašto ne pokazati da je Opera napokon ispred svog vremena?
Marijan, vreme je da staneš iza svog uspeha.
Poznajem tu novinarku. Neće te razočarati.
Odradi taj intervju!
Izvešćemo "adaž" na šipci.
Uz "develope", veliki "rond de žamb" u vazduhu, "develope" napred, desnom,
drugi "develope", "rakursi plije", drugi veliki "rond de žamb"
i unazad, u redu?
Idemo!
Za "develope" zamislite odredište vrha svog nožnog prsta.
Pre izvođenja pokreta,
zamislite pokret, vizualizujte ga.
Naviknite se da imate njegovu sliku u glavi.
Ako previše zateže i boli, Luna, smanji amplitudu pokreta!
Imaćete kad da patite u životu.
Rastite.
Nastavite!
Dobra amplituda.
Žulija... Dobro, Roman.
Vrati se!
Dobro.
Hvala. Ti se okreni.
Levu nogu napolje.
U moju ruku, tako.
Sa vašom nogom trebalo bi da mogu sve.
Otvaranje levo, kuk...
"En dehor".
"En dehor" vam, više od gipkosti, omogućava da idete visoko.
Zaista je stvar u građi.
Hvala, Nene. - Nema na čemu, zadovoljstvo mi je.
Luna, u krevetu bi trebalo da se rastežeš kao mačka.
Deluje, kunem se. - Nene...
Dobro, shvatila sam, nazad na posao.
Odvratno.
Možeš sad.
Ne možeš tako. - Dobro si, Luna?
Nene ima nasilnu crtu.
I pre se tako ponašala.
Ima problema sa našim pravilima i kulturom.
Nikad nije uradila ništa slično.
Ne može da uzima pravdu u svoje ruke. -Tako je.
Možda je tako rešavala probleme u bivšoj školi.
To se događa kad su učitelji preopterećeni i slabo obučeni.
Ali ovde je to nedopustivo. - Šesti razred je prošla s odličnim,
bez problema s... -Izvinite, ali nije ovde naučila te manire.
Šta insinuirate? Da je nismo dobro vaspitali?
Suočimo se s činjenicama. Nene se teško prilagođava našoj ustanovi.
Šta ti misliš, Nene?
Ja...
Ne znam... Meni je ovde dobro.
Imaš malo prijateljica.
Samo malo, gospođo.
Ovde je jaka konkurencija. Teško je naći prijatelje.
Gore je nego na fudbalskom treningu.
Hiljade devojčica želele bi njeno mesto. Ako je tako teško...
Kako da pomognemo?
Mogli biste da počnete da razmatrate klasične škole.
Za sledeću godinu.
Izgleda da ste zadovoljni njenom bivšom školom.
Možda je to rešenje.
Ne, molim Vas, ne želim da odem. Želim da ostanem.
Ne želim da upotrebim reč "žrtva",
ali ona je svesna da ne idemo na odmor kao druge porodice.
Ako izvodi gluposti, to ćemo ispraviti. Imate našu podršku.
Nene mora da shvati šta njen dar podrazumeva.
Verujte nam! - Upravo tako!
Sledeće nedelje imamo sednicu.
Odlučićemo o kazni.
Ako bude pravedna, nema problema. Podržaćemo Vas.
Ne sumnjate u naša načela? - Ne. -Ne. Nimalo.
Njeno ponašanje mnogo zavisi od poverenja koje nam ukazujete.
Šta te je spopalo?
Tako smo te vaspitali?
Odgovori! Tako smo te vaspitali?
Ne. -Hvala bogu, neće nas tužiti.
Znala sam da ta škola nije za nas. - Rasista ima svuda. Ne možeš tako.
Sve ćeš uprskati.
Ionako ti je bilo dosta toga.
Vožnja, privatni časovi... - Šta? Prestani sve da mešaš!
Više ne smemo da se žalimo?
Presrećan sam što si u ovoj školi.
Naučićeš da se kontrolišeš? Mogu li da ti verujem?
Da.
Hoću pravu kaznu. -Ako ne pošaljemo snažnu poruku, amateri smo.
I ne uklapa se. Sumnjam da ima prijatelja.
Oduvek sam znala da to neće ići.
Ali sjajna je učenica!
Da, neke devojke su ljubomorne. Ništa novo.
Upoređuju se jedne sa drugima. Znamo da je to stalno nadmetanje.
Plesači ne moraju da sklapaju prijateljstva s kolegama iz razreda.
Ona je arogantna i misli da je bolja od ostalih.
Mislim da je naš posao da je vodimo.
U studiju je već ozbiljna, motivisana, strastvena.
Ne beži od poteškoća.
Dobro napreduje. - Da, mere su joj bolje. Trudi se.
Naravno da se trudi. Radoholičarka je.
Fizikalna terapija deluje. Bedra su joj sve bolja, mišići se izdužuju.
Nju košta više, nego ostale.
Neće se isplatiti.
Šta ti znaš?
Možemo li o Luni?
I ona se ponela odvratno. -U redu je, upozorili smo roditelje. Tema je Nene.
Marijan...
Ti možeš da joj pomogneš.
Gleda te kao Boga.
Ovde smo da pomognemo svima.
Nije na našoj školi da pokuša da je razume. -Našoj školi?
Dosta sa tim! Škola nije ničija.
Treba da je izbacimo, i to odmah. - Ti se ljutiš na život.
Dobro, dobiće ukor, kao i Luna.
Uz drugi ukor koji je dobila, male su joj šanse da ostane ovde.
Cilj ti je da je izbaciš?
Mislio sam da želiš da obučiš budući ansambl.
Ispalo mi je sočivo. Vraćam se odmah.
Da?
Dobro si? -Ne, vodi me očnom, zaglavilo mi se sočivo.
Ovde, ovde.
Otvorite oči!
Pogledajte gore!
Pa levo...
I desno.
Odlično.
Napisaću Vam recept i možete odmah da idete.
Život ste posvetili plesu.
To je zvanje, čak i poziv.
Je li moguće biti toliko predan i imati privatni život?
Imam privatni život.
Ali je privatan.
Odgovara li Vam? - Da, dovoljno.
Imate li dece? - Ne.
Mislite li da bi ova škola mogla da bude dostupna svoj deci,
bez obzira na njihovo društveno poreklo?
Znam da je sprovedeno istraživanje o prezimenima mojih učenika
i da je zaključeno da niko nije iz siromašne sredine.
Mislim da je to prebrzo zaključeno. Po zahtevima za stipendiju koje primam,
vidim da ima porodica u nesigurnom položaju.
Da... Proverila sam brojke.
I 85 % učenika ima dobrostojećeg oca, a 1% oca radnika.
Dakle, postoji prevelika zastupljenost bogatih i porodica intelektualaca.
Nije u tome stvar.
Trebaju nam roditelji koji dele naše vrednosti, koji nas podržavaju.
Doktori ili blagajnice, svejedno. Samo želimo njihovu podršku.
Šta je sa kulturnim razlikama?
Možemo i bolje.
Vaše poreklo Vas nije namenilo za balet.
A ipak ste postali primabalerina i sad imate značajan uticaj u Operi.
Na šta ciljate?
Uspeli ste
da prilagodite svoj severnoafrički stas baletu
u vreme kad je društvo bilo manje tolerantno i manje otvoreno.
Rano ste promenili ime.
Mirijam Bel Hadž postala je Marijan Belaž.
Kako doživljavate tu dvojnost
između onoga što ste bili
i verzije sebe na sceni?
Ovde ćemo stati. Hvala, doviđenja.
Bila jednom jedna primabalerina: od Mirijam Bel Hadž do Marijan Belaž.
Ovo je super!
Nikad to nisi spomenula. -Moja žena bila je iz Užde, na alžirskoj granici.
Sastajemo se ovde da odaberemo predstave.
Za decu.
Trebalo je da nam to kažeš.
Sad je objavljeno, pa idemo dalje. - Ovo otkriće ne sluti na dobro.
Marijan ili Mirijam, pa šta? Svi pravimo kompromise.
Mislila sam na "Snežanu" za decu.
"Oraščić"? - Ne "Oraščić"!
Šta je u trećem činu? Kinezi, žuti, koji izvode akrobacije,
pa potpuno bledi Rusi i na kraju Arapi koji jedu kuskus.
Šta onda? - Sviđa mi se Silfid.
Moramo da objasnimo stvarnost uloge.
Kakva je to stvarnost? - Pokorna, objektivizovana žena.
Ne, to je odglumljena pokornost.
U dubini duše, ona nije pokorna.
Biće "Snežana".
Izvinjavam se, kasnim.
Za sledeću priredbu treba da dodelimo jednu glavnu ulogu,
četiri sporedne uloge i dve zamene.
Nene, još oklevamo oko tvoje uloge,
ali jasno ti je da za ovu predstavu možeš da budeš samo zamena.
To je stvarno nepravedno.
Smiri se!
Smirena sam, samo sam najbolja plesačica ovde. To svi znaju.
I da zaslužujem ulogu. Čak i ulogu Snežane.
Čekaj! Ovo je pogrešan stav. Plesač mora da upravlja frustracijom.
Kakvom frustracijom? To je jednostavno nepravedno!
Napusti studio!
Neću dok ne dobijem ulogu.
Izađi! - Neću.
Izlazi odavde! - Želim da budem Snežana!
Ne diraj me! -Izlazi! - Ne diraj me! -Izlazi!
Neću, neću... - Izlazi odavde! -Ne diraj me!
Ti si divljakuša, Bel Hadž! To je zakonom zabranjeno!
Šta ćeš raditi do sastanka disciplinskog odbora?
Ne znam.
Nene?
Jedi, dušo!
Nene, dođi da plešemo! - Prestani da se duriš! -Dođi!
Dođi!
Izvinjavam se.
Dobar dan. - Dobar dan.
Dakle, Nene je bila vrlo nepristojna, kad je čula da će biti zamena
u predstavi za kraj godine.
Nažalost, moram da dodam i da je napala drugaricu iz razreda.
Priznajem da sam i ja napravila veliku grešku.
Trebalo je da se jače oduprem prijemu Nene u školu.
Univerziteti...
Najuglednije ustanove, najmoćnije firme...
Moraju da podstiču različitost.
Ali to nije zadatak Opere.
Mi nismo Njujork siti baleta.
Mi smo jemci tradicije belačkog baleta.
Drago mi je što si to rekla.
Marijan, saslušali smo te, ali odbor ne može da zanemari
ono što si uradila Nene.
Udarac, šamar... Nazovi to kako hoćeš. -Ne.
Disciplinski odbor mora da donese odluku o kazni Nene-Fanta Gnaore.
Što se mene tiče, kad sam bila učenica, mnogi profesori su šamarali učenike
i niko nije umro. -Srećom, druga su vremena. -Razmotrimo izbacivanje.
Mislim da je to najbolje rešenje.
Izvoli, Nene. Slušamo.
Žao mi je što sam se nedolično ponašala.
Otad imam gorući čvor u želucu.
Mnogo me je sramota zbog mojih roditelja.
To je sasvim prirodno.
Siguran sam da si razmislila o tome uz pomoć roditelja.
Nene treba da ostane u školi.
Ne slažem se.
Nismo ni raspravljali.
Čega se bojiš?
Recidivizma.
Govoriš o ovoj jadnoj maloj kao da je zločinac.
Štaviše, trebalo bi da sami sebe preispitamo.
Preispitamo? Ovo je Opera, a ne Montesori. -Kraj rasprave.
Nene treba da ostane s nama.
A ti, Marijan, treba da se udaljiš.
Uzmi neki dan odmora. - Terate me? -Nisam to rekao,
ali mislim da ti treba odmor.
Dobro, sastanak je gotov. Hvala svima. -Hvala. Idemo.
I? Je li ta ženska kučka ili nije?
Ja mislim da jeste. - I ja.
Polako, u bolnici je. Ukažite poštovanje!
Glumi da nije Arapkinja. Stidi se svojih korena.
To znači da ne poštuje svoje roditelje.
Zašto je onda poštovati?
Dvostruka kučka. -Zlobna si. -Zamisli da je nas blam što smo crnkinje.
Nije isto. Mi nemamo izbora, vidi se da smo crne.
A zašto je kritikujete? Iskreno, i ja bih to uradila.
U šoku sam. Poslušaj sebe!
Ti sebe poslušaj! Ne znaš kako je biti crn van predgrađa.
Nemate pojma koliko je teško!
Stani, stani!
Zezate me? Tri nedelje vežbamo. Moram da vas držim za ručice?
Niste se unele.
Idemo na drugu vežbu.
Veliki skokovi i "žetei", ali sa "developeom".
Mogu to normalno da izvedem.
Izvinite.
Tako ti i treba.
Ples je individualna vežba izvođena u grupi.
Ili si deo grupe ili nisi.
Sedi i gledaj, dobro će ti doći!
Ostani tamo cele nedelje. Treba mi odmor.
Počnimo. Nadam se da me sad nećete prekidati.
"Tombe", "glisad", "pas de bore", veliki "žete develope",
"pike", "arabesk overt", četvrti "fuete" i "petit kors".
Želim naglasak glavom.
Napravite "pase fote" i naglasak glavom i rukama!
Ništa ramenima. Sva težina je na nozi.
Idemo!
Pazite kod spuštanja, prvo petom, nema tročetvrtinske pozicije, tako!
"Znam da nisam tamo gde pripadam,
da zauzimam tuđe mesto.
Izvinite na smetnji.
Nemojte da kažete mojoj mami da sam otišla. Brinuće bez razloga.
Već dovoljno brine zbog mene.
Sad kad me nema, nadam se da će se gđica Belaž ili Bel Hadž,
koja je izvrsna profesorka,
vratiti na posao."
Ne znam šta da Vam kažem...
Šta da Vam kažem?
Nene i ja smo se uvek dobro slagale.
Ako sam bila pakosna prema njoj,
žao mi je.
Dobro veče. -Treba mi Vaša lična. Moram da prenesem socijalnoj službi.
Vi radite svoj posao, ja ću svoj.
Izvolite.
Ustani! Idemo!
Brže.
Ulazi u auto!
Dosta mi je moje boje kože. Što ne mogu da budem bela kao svi?
Nije ti dosta tvoje boje kože.
Samo ti je dosta rasizma u Francuskoj. - Želim da budem bela kao svi.
Odustajem od plesa i Opere. - U ponedeljak ideš na nastavu.
Rekla sam da neću. Moje mišljenje ne važi?
Odrasli ne mogu da odlučuju o mom životu. -Ulazi!
Želim da se vratim svom starom životu!
Profesori su nam rekli da ti je mesto u toj školi.
Ako sumnjaš, nikad nećeš uspeti.
Nije mi do toga, tata.
U patnji budi hrabra!
Budi hrabra, mila!
Kunem se, ne želim više.
Vratimo se na... Devojke!
Hvala.
"Miš jede mačku."
Imamo radnju, aktiv.
Miš je taj koji jede veliku zver. Sad da čujem obrnuto... Još uvek...
Da?
Nene, zove te direktor.
Neću moći.
Preteško mi je.
Bila sam kao ti.
Kad sam krenula u baletsku školu u tvojim godinama,
nije mi se svidela atmosfera.
Nisam znala da razgovaram kao oni, nisam znala pravila.
I osećala sam se drugačije.
Patila sam.
Ali imala sam telo stvoreno za ples.
Pa sam plesala kao ratnica i nisam uživala.
Onda mi je jednog dana Klos Besi, moja profesorka, rekla:
"Odabrala sam te zbog tvojih slabosti".
I tad mi je ples postao...
Poput disanja.
Spremna sam. - Idemo, mila!
MEDIATRANSLATIONS