Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Tată !
- Bună ziua ! - Bună ziua ! Nina Sahiere.
- Bună ziua ! - Pentru examenul de admitere.
Nénéh-Fanta Gnaoré, 12 ani. Limandes Pourpres, nr. 55,
Clădirea C, scara A. La Courneuve.
Scara B, etajul 2, uşa C.
Dă-mi o îmbrăţişare !
Aici.
Bună, fetelor !
Această ultimă rundă este diferită.
Veţi dansa în stil liber,
aşa că veţi fi pe scenă fără instructor, ca în rundele anterioare.
Juriu e format din cadrele noastre didactice.
Nu fiţi intimidate de persoanele necunoscute.
Dna Marianne Belage e în juriu ?
Da, dna decan prezidează ultima rundă.
Apoi, infirmeria.
Aduceţi certificate medicale şi fişele personale.
Aţi notat înălţimea şi greutatea părinţilor voştri ?
- Da. - Bine, urmaţi-mă.
Numele meu e Julia Dobinier. Am 12 ani.
Dansez la CRR-Paris şi urmez şcoala primară cu program flexibil.
Sunt Olivia, am 12 ani. Dansez de la vârsta de 4 ani.
Eu sunt Salomé Laurent. Am împlinit 12 ani în februarie.
Sunt în clasa a VIII-a. Am sărit un an.
Locuiesc în Caen, în Normandia, şi am venit la Paris.
Am început să dansez la doi ani şi jumătate.
Au trecut deci 10 ani.
Am început competiţiile anul trecut.
Am participat la concursul Nijinsky şi am primit medalia de argint.
Bună ziua ! Sunt Romane L'Archer. Am 12 ani.
Locuiesc în Paris.
De la vârsta de doi ani şi jumătate, am participat la multe competiţii.
Dar asta a fost în Italia, unde am locuit până anul trecut.
Bună ziua ! Sunt Iris Clishe.
Sunt la şcoala primară în clasa a 5-a, în regim de program flexibil.
Merg la şcoală dimineaţă, iar după-amiaza, la dans.
În weekenduri iau lecţii particulare cu Muriel Hascolovitch.
Am început de curând competiţiile.
La CND Internaţional, am ieşit pe primul loc.
Bună ziua ! Sunt Nénéh-Fanta Gnaoré. Am 12 ani.
Pot să încep să dansez ?
- Putem începe cu câteva întrebări ? - Sigur. Ce vreţi să ştiţi ?
Unde ai studiat dansul ?
E o poveste foarte lungă. Am început în clasa a patra,
dar orele suplimentare erau naşpa.
Apoi am urmat cursuri în cadrul proiectelor Coteaux.
Cartierul meu detestă şcoala Coteaux,
dar cursurile lor sunt minunate. Eu am făcut hip-hop.
Cum te-ai pregătit pentru concurs ?
Am văzut videoclipuri cu Marianne Belage când era dansatoare de balet.
Şi acum ştiu toate mişcările: Baiadera, Lacul Lebedelor...
Aşa că am învăţat toate mişcările de acolo.
M-a inspirat pentru stilul meu liber.
Scuzaţi-mă, putem să o luăm de la capăt ?
Sunt pregătită.
Poţi s-o faci când încep eu ? Nu eram pregătită.
Ce graţios ! Dacă nu are probleme în ciclul ei de creştere, este promiţătoare.
- Alexandre ? - Da, sunt pe deplin de acord.
Excelent. Louna este admisă.
Următorul este Nénéh-Fanta Gnaoré.
Nu e nimic de discutat.
Foarte talentată, dar nu e potrivită pentru şcoala noastră.
Nu vorbim de aspect fizic,
dar avem nevoie de o uniformitate estetică în corpul de balet.
- Şcoala ar fi norocoasă s-o aibă. - Nu, nu prea cred.
De ce nu ? Avem un mauritian în echipa noastră.
Echipele sunt formate din suplinitori.
Nu va ajunge niciodată solistă. Vrem să formăm lideri, nu de figuranţi.
Ea avea deja 23 de ani. Unii dintre voi erau deja prim-solişti.
Nuanţa neagră a pielii ei e mai pronunţată decât a mauritianului.
S-o luăm ! Silueta ei e perfectă.
Nu asta este ideea. Problema e relevanţa ei aici.
Imaginaţi-v-o într-un balet peste 7 sau 8 ani.
Culoarea pielii ei nu va fi o distragere a atenţiei ?
Cele 40 de lebede sunt albe.
Cenuşăreasa, Gisèle, Baiadera: toate albe. Asta este tradiţia noastră.
Treaba noastră este să ne protejăm valorile şi să le transmitem mai departe.
- E treaba noastră s-o selectăm ? - Opriţi-vă !
Nu trebuie să înăbuşim talentele.
Deci trebuie să deschidem uşile oricui ?
Nu, trebuie să fii lucid şi să alegi ce e mai bun.
Cu somatotipul negru,
ne asumăm riscul ca un trup să se transforme mult în adolescenţă.
Şoldurile şi sânii nu sunt în normele noastre.
Amintiţi-vă că a trebuit să o concediem pe Fatoumata.
În compania noastră, am avut deja negri.
Idrissa Bentou,
Jean-Rose Martin,
Baptiste Bhénoussi.
Acei oameni au urmat şcoala aici.
Apoi s-au alăturat companiei.
N-au fost niciodată solişti şi toţi au plecat prematur.
Pierdere totală. Şi sunt băieţi. Nu e acelaşi lucru.
Avem băieţi din China, Coreea, fete din Ucraina şi Finlanda, Italia.
Ne-am diversificat mult echipa.
Avem doar 7 locuri anul acesta. Dacă luăm o fată ca Nénéh,
împiedicăm fete ca Victoire sau Morgane să se alăture trupei.
- Profilele lor se potrivesc mai bine. - Avem mulţi străini în şcoală.
Scuzaţi-mă, rolul dv. e pur consultativ.
Puteţi conduce Opera, dar eu conduc şcoala de balet.
Personalul didactic şi eu luăm deciziile de recrutare.
Într-adevăr, dar Nénéh trebuie să fie admisă în şcoală.
Puneţi-o pe listă.
E uimitor !
Vă mulţumesc !
De ce m-ai lăsat să încerc ? Nu credeai că voi intra ?
Totul e bine ?
N-am spus niciodată nu, asta e tot.
Nu mi-ai spus totul.
- Am spus că a fost numărul cel mai bun ! - Nu te-ai dus să dormi acolo.
Sau că ai renunţa la şcoală pentru a dansa opt ore pe zi.
Da, sigur.
Crezi că Şcoala de Balet de la Opera din Paris
e pentru cei săraci sau care abandonează şcoala ? Dimpotrivă.
Nu ştiu pe nimeni care a fost acolo. N-am încredere. Punct.
Vrei să-mi irosesc viaţa ca tine ?
Eşti invidioasă ! Invidioasă !
Tată !
- Deschide ! - Lasă-mă să dorm !
- Mama m-a lovit ! - Păcat pentru tine.
Alertă ! Violenţă !
- Ce ai făcut ? - Nimic !
Ea e de vină ! M-a lovit pentru că am fost admisă.
Nénéh, te rog, lasă-mă să dorm ! Du-te în camera ta.
Mulţumesc.
Vei dormi acolo, vei mânca acolo. Vei face şi duş ?
- E un internat ! - Înţeleg, dar pare complicat.
- Relaxează-te, mă întorc în weekend. - Nu e de ajuns.
Şi poate că o să fii exmatriculată imediat.
Absolut !
- Şcoala de prinţese, pentru prinţese. - Tu nu înţelegi.
- Dansul îmi pulsează în vene. - Cum zici tu !
E tot ce contează.
Nu te-aş vedea la Baletul Operei. La un centru de tineret, sigur.
Într-o grădină zoologică, de ce nu ?
- Dar la operă ? Eşti un gangster ! - Sunt de acord.
N-ai ce căuta la operă. Nu te integrezi cu figura ta.
O să vă invit.
Vă ofer bilete gratuite. O să vedeţi voi !
Cum te-ai simţit când Samuel te-a respins pentru a 46-a oară ?
- 46 înseamnă mult ! - Viaţa mea e acum dansul şi nutriţia.
- Fără băieţi. Fac o detoxifiere. - Din cauza respingerii !
Şi din punct de vedere nutriţional...
- Noi putem vedea ! - Serios.
- Dai un exemplu minunat. - Minunat !
Eşti bine, dragă ?
- Bine. - Vrei să luăm o cafea ?
- Încep din nou peste cinci minute. - Bine.
- Te-ai hotărât pentru Nénéh ? - Da.
- Nu te înţeleg. - Dansul nu e o slujbă.
De ce-i bagi asta în cap ? Cum se va descurca ?
- Dansul profesionist nu e o meserie ? - Spune-mi o balerină de culoare celebră.
Spune-mi un dansator alb celebru pe care îl cunoşti.
- Există o mulţime. - Nu ştii.
Nu trebuie să-ţi faci griji. Va fi bine acolo.
Merge la şcoală dimineaţa şi dansează după-amiaza.
Şi îşi face lecţiile seara. Ai o idee mai bună ?
Eşti de acord cu internatul ?
- S-o vezi în weekend ? - E combinat: dans şi cazare.
Am verificat. E o mare oportunitate.
Cât timp poţi dansa ? Până la 35, 40 de ani. Şi apoi ?
Relaxează-te, se va descurca. Uită-te la Deschamps, Zidane !
Trebuie să plec.
- N-ai visat niciodată să fii balerină ? - Am luat lecţii de judo.
Nu poţi avea încredere în fiica ta ?
- "Ai încredere în fiica ta" ! Termină ! - La revedere.
- Ne vedem mai târziu. - Pe mai târziu.
Nu te lăsa dusă de val. Urmăm programul.
Nénéh ?
Nénéh, mă auzi ?
Încearcă asta. Hai...
Totul e bine, dragă ?
Noua noastră colecţie îi va pune în valoare nuanţa pielii.
De la roz deschis la negru, cu argintiu intermediar...
"Tonul pielii" ei ?
- Nu ne putem îmbrăca aşa cum ne dorim ? - Ştie ce are de făcut.
Ştie mai multe decât mine ?
Albul contrastează cu silueta neagră. Am găsit soluţii noi.
Soluţii ? Eu n-am nicio problemă.
Un cupon pentru şcoala de balet a operei.
După ce îţi descurci părul, foloseşte asta. E foarte bună.
Pune mult pe lateral,
ca să scapi de firele de păr rătăcite.
Pune mult, foarte mult.
- Atunci... - Când faci tu asta ?
Lasă-mă să-ţi explic mai întâi. După aceea, te descurci singură.
Apoi, iei peria asta...
Vrei să auzi despre el ?
Nu e deloc serios.
Tragi tare şi pui un elastic. Apoi faci o răsucire.
- O să ai un coc foarte frumos. - Puteţi s-o faci dv. ?
Bineînţeles, nicio problemă. Întâi îl descurcăm. E bine aşa ?
Bine, grozav. Să-i începem !
I-a spus fetei să vină !
- Da ! - Ai văzut-o ?
- Nu. A aşteptat-o la aeroport. - Nu pot să cred.
Apoi capacul pentru coc.
Nu numai că nu-ţi observă noua lenjerie intimă,
deşi ţi-o scoate şi o aruncă pe podea.
- Păstraţi liniştea. - Jur !
Eu sunt Victor Max. Predau dans clasic.
Dansul clasic e tradiţia noastră.
E de necontestat. Dar pregătirea noastră...
Victor Max a fost numit dansator principal în anii 1990.
Părinţii noştri nici măcar nu se născuseră.
Antrenamentul e complet şi solicitant.
Eu sunt Alexandre Boucher. Predau, de asemenea, dans clasic.
Femeia de lângă el este Jeanne-Marie Mersault.
Videoclipurile ei de pe YouTube sunt în alb şi negru.
Poftim ?
Nu te pot asculta. E Marianne Belage.
Eu sunt Marianne Belage. Eu conduc şcoala.
Veţi fi evaluate pe tot parcursul anului.
Cei care nu îndeplinesc standardele noastre trebuie să plece.
Veţi avea nevoie de perseverenţă, sănătate şi noroc.
Ţin foarte mult la reverenţă.
Memoria originilor noastre.
Reverenţa este o dovadă de respect faţă de profesori.
Reverenţa e mai ales un mod de a ne spune
că sunteţi mândri să fiţi la Operă.
- Ai reuşit să-ţi faci un coc. - Absolut.
Care este obiectivul tău ?
Scopul meu este să devin prima balerină.
Ca dv.
Dar asta în viitor.
Altfel trebuie să învăţ mult şi să ascult.
Nu erai candidata mea preferată.
Nu, nu ştiam asta.
Noapte bună !
N-am găsit Nutella !
Grăsime, alune, zahăr, ulei de palmier. Suntem dansatori, nu jucători de rugby !
Vorbeşti serios ?
Mănânc Nutella non-stop. Sunt ca o scândură.
Stafidele nu te vor ajuta să slăbeşti.
Natura ne-a înzestrat cu trupurile astea, Nutella nu contează.
- Nu credeţi ce vedeţi la televizor. - Suntem slabe. Altfel n-am fi aici.
Nu spune că eşti într-o formă mai bună. Punct.
Şi ai grijă la dietă, corpul tău te va face să plăteşti în cele din urmă.
Extindeţi mişcarea până la capăt.
Gândiţi-vă la pelvisul vostru.
Când întinzi piciorul, fă-o cu călcâiul înainte.
Apoi trage degetele de la picioare înapoi.
Mâna ta !
Tu, Romane. Trebuie să slăbeşti 3 kg.
- Până atunci nu se fac corecturi. - Nu e frumos.
Opreşte-te ! Urmează săriturile.
Săriturile tale sunt ridicole !
Vă întrebaţi cum să reveniţi din salt.
Nu aşa merg lucrurile.
Sari !
Unu, doi, trei, patru... Haideţi !
Fără mormăieli ! Aici nu facem atletism !
Nu arătaţi niciodată cât de greu este.
Dansul nu e complicat, dar simplitatea este dificilă.
Haideţi !
Acolo ! Împreună, împreună.
Sunteţi leneşe !
Opreşte-te, am terminat aici.
Mergeţi la vestiare. Nu mă pot lupta cu lenea.
Serios, îmi place cum ne faceţi să lucrăm.
Pare american limbajul ăsta aspru.
Învaţă regulile şi respectă-ţi profesorii.
Vă respect ! Ştiu cine sunteţi, omule !
Fără "omule" ! Ca pedeapsă, 10 flotări.
Serios ? Ca în armată ?
Asta este prima ta pedeapsă. Vrei mai multe ?
Bine, le fac.
Haide !
Mai repede !
Un an de flotări şi vei fi în formă. Cel puţin, îţi vor prinde bine.
E prea dur.
- Nu ne explică ce să facem. - N-o să fac niciun progres.
Ai auzit cum vorbea cu mine ?
Mi-a venit să plâng.
Fetelor ?
L-aţi enervat pentru că nu vă străduiţi.
A întrerupt cursul. Fruntea sus ! Nu renunţaţi acum !
Vă daţi seama ? A dansat cu Nureyev ! Arătaţi-i respect.
Louna, fă tot ce poţi.
- Asta fac eu. - Cine te crezi ?
Nu ne ţine predici !
Pentru binele vostru. Noi suntem o echipă. Facem totul împreună.
Asta e tot. Aşa că nu vă supăraţi.
În spate.
Foarte bine.
Echilibru...
Poziţia a cincea.
Spre în podea, apoi spre cer.
Şi încă o dată.
Pregătim programul din acest trimestru.
Este foarte important.
Fetele pe care le vom alege vor fi emblema şcolii.
De aceea, le vom alege pe cel mai bune.
Ezităm între Albă ca Zăpada şi Cenuşăreasa.
Am nevoie de o dansatoare credibilă pentru acest rol.
Daţi-mi testele.
Pas de vals la dreapta, pas de vals la stânga.
Toată lumeasoutenu la dreapta.
Pregătiţi poziţia a 5-a. Dégagé , a doua.
Două piruete.
Terminaţi pe poziţia 4.
- Cine începe prima ? - Eu !
Asta e poziţia a cincea ?
Începe din nou. N-ai început bine.
Încă o dată. Pregăteşte poziţia a cincea.
Nu eşti concentrată. Începe din nou. Înapoi.
Concentrează-te...
Începe din nou.
Mişcarea trebuie să fie cursivă, nu sacadată.
E lentă, în pas de vals.
- Din nou. - De la început ?
- Da.
Spre exterior.
Dacă te clatini, trebuie s-o iei de la capăt.
Privirea ta.
Unu, doi... Doi ! Întoarce-te din nou !
Întoarce-te, întoarce-te...
Începe piruetele, haide !
Întoarce-te !
Am spus două piruete. Poţi să faci două ?
Nu se poate. Du-te acolo... Romane ?
Acolo. Unu, doi, aşa...
Mulţumesc, Romane.
Foarte bine, fluid, armonios. Întoarce.
Foarte precis. Cele cincimi sunt perfecte.
Da.
Olympe, e rândul tău.
Este minunat !
Îmi plac săriturile ei.
Foarte bine.
Tu, Louna.
Partea superioară a trupului ei este grozavă.
Nu râdeţi !
Toată lumea cade.
Îmi pare rău, Louna. Nu te-ai rănit ?
Sunt bine.
- Eşti sigură ? - Sunt bine.
Aveţi grijă să nu vă răniţi.
Dansezi bine, dar...
Albă ca Zăpada nu poate fi de culoare.
"Vinde scoici la malul mării."
Aşteaptă. "Vinde scoici..."
"...scoici la malul mării."
- Poftim, dragă. - Mulţumesc !
"Vinde scoici la malul mării." Bam !
N-ai înţeles !
De ce ei primesc cartofi prăjiţi şi eu, nu ?
Ai vrut să mergi la balet. Nu eşti fericită ?
De acum încolo, urmezi o dietă strictă.
- Dar, mamă ! - Nu mă lua cu "mamă".
Ţi-am adus nuggets de pui pentru proteine.
Şi pentru fibre, o salată. O salată delicioasă.
Trebuie să recunosc, proteinele sunt bune pentru dans.
Mai ales în nuggets.
Mănâncă !
V-am lăsat îngheţată în congelator. Bine ?
- Şi pentru mine ? - Da, de ce ?
Cartofi prăjiţi nu, îngheţată, da ? Sigur că ai înţeles bine ?
- Dacă vrei, o mănânc eu. - Doar întrebam.
- Asta e prăjeala supremă ! - Aşa este !
- Uită-te la acest cartof prăjit. - Nu e pentru tine !
- La naiba, m-ai speriat ! - Vorbeşte frumos !
- Dar m-ai speriat. - Nu e un motiv să vorbeşti urât.
De ce te-ai trezit aşa de târziu ?
- Atleţilor li se face foame noaptea. - E vorba de lăcomie.
E normal. Sunt o fată în creştere.
- N-o mai vreau. O vrei ? - Sigur.
Mulţumesc.
Tată.
Ce este ?
Ştii, sâmbăta, trebuie să urmez cursurile dnei Henri.
Rue Bonaparte, în Paris.
Toate colegele mele de clasă merg.
Trebuie să participăm ca să rămânem la nivel ridicat.
Eu sunt singura care nu participă.
Singura ? Nu te cred.
Nu mă crezi, dar sunt aproape singura care nu participă.
Chiar ai nevoie de lecţii particulare ?
Eşti destul de obosită, iar lecţiile particulare sunt pentru rataţi.
Ce prostie ! Lecţiile particulare nu sunt pentru rataţi.
Dacă nu le iau, luni n-o să fiu deloc în formă.
- Nu ştiu să dansez. Este necesar. - Să te întorci vineri.
Sâmbătă iau maşina, conduc până la Paris, găsesc un loc,
să te aştepte şi apoi te întorci aici.
Mergi acasă. Ce pacoste, clasa ta !
Prea complicat, ai dreptate.
Cât costă bătrâna nebună ?
În primul rând, ea nu este bătrână.
Şi nu e nebună.
A fost o dansatoare de excepţie. 100 de euro pe oră.
Au un tupeu mare !
Nu e mare lucru.
În regulă.
Să mergem la culcare.
De ce iau dansatorii de balet lecţii de canto ?
Pentru controlul respiraţiei ?
Da. De ce altceva ?
- Pentru a menţine ritmul. - Da, dar de ce altceva ?
Pentru a ne antrena trupul, ca să fim în formă.
Da, dar asta nu este tot.
Vocea e un instrument personal.
Cântecul ne obligă să renunţăm la el, să ne lăsăm purtaţi de emoţii.
De aceea, cântatul este important.
Viaţa nu este doar dans.
Haideţi !
Opriţi-vă ! Folosiţi mâinile !
Nu, mă plictisiţi.
Ochii ! Aveţi privirea vie !
Bine !
Ridică braţele.
Ai grijă la mărimea bustului. Ai un centimetru în plus, dar e bine.
Perfect.
Coapsele tale sunt la limită, 43 cm.
- Puteţi să mă măsuraţi din nou ? - Bineînţeles.
- Tot 43. - Nu puteţi să-l strângeţi mai tare ?
Centimetrul e precis.
- Aţi luat un centimetru, e în regulă. - Nu e nimic, sunt doar muşchi.
Problema e că muşchii tăi cresc în volum, nu în lungime.
- Ce pot să fac ? - E vorba doar morfologia ta.
Poţi să pleci.
O să întârzii.
- Trebuie să-mi întind şoldurile. - Cine spune asta ?
- Toată lumea. - Da, dar cine ?
Boucher.
Bine, Boucher...
Grăbeşte-te, vei întârzia.
Poftim, partea de jos a picioarelor.
Foloseşte partea inferioară a picioarelor.
Relaxează-te, relaxează-te, simt cât de tensionată eşti.
Da, control, control !
Foarte bine.
Julia, bine... Respiră.
Acum tu, Louna.
Iris.
Respiră sau o să faci o întindere.
Bine, Romane.
Olympe, nu te întoarce. Capul drept.
Ne vom opri aici.
Am dansat bine ?
Pot să împrumut peruca ta ?
Îmi pare rău, nu se pune problema.
Haide !
De ce nu vrei ? Nu înţeleg.
Nu este nimic de înţeles. Nu vreau.
E ca şi cum mi-ai cere să-ţi împrumut lenjeria mea intimă.
- Nu deveni înţepată. - Nu sunt aşa.
Stai !
Stai ! Ce faci ?
Opreşte-te !
Dă-mi-o înapoi !
Nu spui nimic ?
Ce se întâmplă în vestiar rămâne în vestiar.
Dacă vei continua să creezi probleme,
nu vei mai fi aici mult timp.
Poţi să pleci acum.
Wikipedia spune că aţi crescut în Gennevilliers, cu proiecte, ca şi mine.
Pe amândouă proiectele ne-au modelat.
Dar la dv. chiar nu se vede.
Poţi să pleci acum.
Unu, doi, trei, patru...
Apleacă-te, întoarce-te spre stânga...
Corect, şi o luăm de la capăt.
Din nou. Ridică mai sus.
Mai sus, mai sus.
Nu-ţi mişca umerii. Stomacul înăuntru.
5 şi 6...
Poziţia a cincea.
Progresiv... Destul de...
Da !
Din nou acum. În spate, cum am spus.
- La revedere, Nénéh ! - La revedere !
- Mulţumesc, tată. - Ai timp pentru un pui de somn.
Haide, dormi.
Bine. Te-ai spălat pe partea de sus ?
Bine, ajunge.
Mulţumesc.
Sânii tăi !
Ce-i cu ei ? - Sper să n-am torpilele alea !
Torpile ? Mulţumesc !
Şi coapsele alea !
Nu sunt deloc binecuvântată genetic.
Oricum, nu este vina ta. E vorba de Africa.
Ţi-ai dori să fii albă ?
Dacă aş fi putut...
N-ai primit un avertisment din cauza sânilor mei.
- Ce vrei să spui ? - Am primit azi o scrisoare de la şcoală.
Haide ! Sunt deja destul de traumatizată.
Scuze că vreau să înţeleg !
Ce este de înţeles ? Am luat-o razna.
Se întâmplă tuturor. Sunt mai bine acum.
S-a întâmplat luni. Azi e sâmbătă !
- Ar trebui să fii un pic mai furioasă ! - Poftim ?
Nimic.
SUPEREROII AU NEVOIE DE SUPERECHIPAMENT. ÎMBRĂŢIŞĂRI ŞI SĂRUTĂRI, TATĂ
Vii des aici ?
Pentru ocazii speciale.
Dacă eşti de acord,
aş vrea să-i dai un interviu prietenei mele jurnalistă Emmanuelle Braque.
E o ocazie să-ţi prezinţi munca şi să vorbeşti despre tine.
Nu e necesar.
Site-ul prezintă metodele noastre de predare. Cât despre mine...
Totul despre mine e online.
Sunt chiar şi videoclipuri de când eram balerină. Care este scopul ?
- Ştii ce vreau să spun. - Nu, nu înţeleg.
Te cunoaştem, dar nu cu adevărat.
Aşa că vreau un articol-portret.
Dansul a luat-o înaintea timpului. De ce să nu promovăm asta ?
Marianne, este timpul să-ţi însuşeşti succesul.
O ştiu pe jurnalista asta. Te va prezenta într-o lumină bună.
Trebuie să faci acest interviu.
Vom face adagiul la bar.
Amplu, cu ridicarea piciorului în aer,
piciorul drept ridicat în faţă, urmat de al doilea,
apoi rond mare cu al doilea picior în spate...
De acord ?
Hai !
La ridicare, imaginaţi-vă destinaţia vârfului degetului de la picior.
Înainte de a executa mişcarea,
gândiţi-vă la mişcare, vizualizaţi-o.
Desenează-ţi în minte o imagine a acesteia.
Dacă piciorul e prea întins, Louna, dacă te doare,
reduce amplitudinea. Ai toată viaţa la dispoziţie să suferi.
Creşteţi.
Continuaţi.
Frumoasă amplitudine !
Foarte bine, Romane !
Înapoi.
Foarte bine.
Vă mulţumesc. Întoarce-te.
Piciorul stâng întins.
În mâna mea.
Cu piciorul, ar trebui să pot face orice.
Spre stânga, şoldul...
În afară.
Deschiderea piciorului, nu supleţea, vă permite să executaţi bine mişcarea.
E o chestiune de morfologie.
- Mulţumesc, Nénéh. - Cu plăcere.
Louna, în patul tău ar trebui să te întinzi ca o pisică.
Jur că funcţionează.
Am înţeles. Să ne întoarcem la treabă.
Oribil !
- Eşti nebună ! - Eşti bine ?
Nénéh are o tendinţă violentă.
Şi s-a mai comportat aşa şi înainte.
Are probleme cu codurile noastre, cu cultura noastră.
N-a mai făcut niciodată aşa ceva.
- Nu-şi poate face singură dreptate. - De acord.
În fosta ei şcoală, problemele se rezolvau probabil în felul următor.
Când profesorii sunt copleşiţi sau slab pregătiţi, apăreau certuri.
Dar nu e cazul aici.
A avut un an excelent în clasa a VI-a. A avut un comportament bun.
Scuzaţi-mă, n-a învăţat aceste maniere aici.
Ce insinuaţi ? Că n-am crescut-o bine ?
Să recunoaştem faptele.
Nénéh are probleme de adaptare la unitatea noastră.
Ce părere ai, Nénéh ?
Nu ştiu... Mă simt foarte bine aici.
- Ai foarte puţini prieteni. - Aşteptaţi, doamnă.
Aici e o concurenţă acerbă. E greu să îţi faci prieteni.
E mai rău decât la un club de fotbal.
Mii de fete şi-ar dori să fie în locul lui Nénéh.
- Dacă este prea greu pentru... - Cum vă putem ajuta ?
Poate începeţi să vă gândiţi la o şcoală medie publică.
Pentru anul viitor.
Păreţi să fiţi mulţumit de fosta ei şcoală.
Aceasta poate fi soluţia.
Nu, vă implor, nu vreau să plec. Vreau să rămân aici.
Fără a folosi cuvântul "sacrificiu",
îşi dă seama că noi nu mergem în vacanţă ca alte familii.
Dacă o dă în bară, vom rezolva noi. Aveţi sprijinul nostru.
Nénéh trebuie să realizeze ce presupune darul ei.
- Aveţi încredere în noi. - Exact.
Conferinţa profesorilor noştri este săptămâna viitoare.
Vom decide asupra unei pedepse.
Dacă e corect, nu este nicio problemă. Noi vă susţinem.
- Nu vă îndoiţi de principiile noastre ? - Nu, deloc. Nicio îndoială.
Comportamentul ei depinde de încrederea pe care ne-o acordaţi.
Ce te-a apucat ?
Aşa te-am crescut ?
- Răspunde ! Aşa te-am crescut ? - Nu.
Slavă Domnului că nu ne dau în judecată !
Ştiam că şcoala asta nu e potrivită pentru noi.
Există rasişti peste tot. Nu poţi face asta.
Strici totul.
Oricum, te-ai săturat de totul.
Traficul, lecţiile particulare...
Nu mai amesteca lucrurile ! Nu ne mai putem plânge de nimic ?
Sunt încântat că eşti la această şcoală.
Vei învăţa să te controlezi ? Pot să am încredere în tine ?
Da.
O pedeapsă reală. Dacă nu trimitem un mesaj puternic e vorba de amatorism.
Iar ea nu se integrează. Mă îndoiesc că are prieteni.
Întotdeauna am ştiut că nu va face faţă.
E foarte bună în clasa ei.
Da, unele fete sunt invidioase. Asta nu e nimic nou.
Ei se compară între ei. Nu se mai opresc. Noi o ştim.
A fi dansator nu înseamnă că trebuie să te împrieteneşti cu colegii de clasă !
Este arogantă şi se crede superioară.
Cred că e de datoria noastră s-o supraveghem.
Ea e deja serioasă, motivată,
pasionată. Nu dă înapoi în faţa dificultăţilor.
- A progresat. - Măsurătorile ei sunt mai bune.
- Se străduieşte din răsputeri. - Sigur că da. E o fată muncitoare.
Terapia fizică funcţionează.
Coapsele ei, fibra ei musculară sunt din ce în ce mai bune.
O costă mai mult decât pe ceilalţi. Nu va da rezultate.
- Ce ştii tu ? - Putem discuta despre Louna ?
Ceea ce a făcut e scârbos.
E în regulă. Părinţii ei au fost avertizaţi. E vorba de Nénéh.
Marianne, o poţi ajuta.
- Eşti un zeu pentru ea. - Nu suntem aici să-i ajutăm pe toţi.
Nu e treaba şcolii noastre să încerce s-o înţeleagă.
Şcoala noastră ? Opreşte-te ! Şcoala nu aparţine nimănui.
Ar trebui să o expulzăm, iar asta acum.
Eşti supărat pe viaţă.
Ea primeşte acelaşi avertisment ca Louna.
Cu cealaltă mustrare pe care a primit-o, şansele ei de a rămâne aici sunt mici.
Scopul tău este de a o expulza.
Credeam că sarcina noastră e să pregătim viitoarea trupă.
Mi-a căzut lentila de contact. Mă întorc imediat.
Eşti bine ?
Trebuie să merg la un oftalmolog.
Aici...
Deschideţi ochii !
Priviţi în sus.
În stânga.
Acum la dreapta.
Este perfect.
Vă voi scrie o reţetă şi puteţi pleca.
V-aţi dedicat viaţa dansului. E o vocaţie, chiar o chemare.
Este posibil să fii atât de dedicat şi să ai o viaţă privată ?
Am o viaţă privată. Dar e privată.
- Vi se potriveşte ? - Da, este suficient.
- Aveţi copii ? - Nu.
Poate această şcoală să devină accesibilă tuturor copiilor,
indiferent de originea lor socială ?
S-a făcut un studiu asupra prenumelor elevilor mei.
S-a ajuns la concluzia că niciunul nu provenea din medii defavorizate.
Cred că e un clişeu.
Având în vedere cererile de burse pe care le primesc,
multe familii se află în situaţii precare.
Da, bine...
Am verificat cifrele.
85% dintre elevi au taţi cu o situaţie financiară bună.
1% sunt copii din clasa de jos.
Deci, există o suprareprezentare a familiilor bogate şi intelectuale.
Nu asta este ideea.
Vrem părinţi care ne împărtăşesc valorile, care să ne susţină.
Doctori sau casieri, nu contează. Ne dorim doar sprijinul lor.
Cum rămâne cu diversitatea culturală ?
Putem face mai mult.
Nici dv. nu v-aţi încadrat în normele etnice.
Dar aţi devenit o dansatoare profesionistă.
Acum aveţi o influenţă instituţională considerabilă.
Ce vreţi să spuneţi ?
Aţi reuşit să vă adaptaţi fizicul nord-african la balet,
într-o perioadă în care societatea era mai puţin tolerantă, mai puţin deschisă.
La început, v-aţi schimbat numele.
Aţi trecut de la Myriam Bel Hadj la Marianne Belage.
Cum trăiţi această dualitate între ceea ce aţi fost
şi versiunea dv. de pe scenă ?
Asta a fost tot, la revedere.
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ O PRIMĂ BALERINĂ
DE LA MYRIAM BEL HADJ, CĂTRE MARIANNE BELAGE
Acest lucru e minunat !
N-ai menţionat asta !
Soţia mea era din Oujda, la graniţa cu Algeria.
Ne-am întâlnim aici ca să selectăm operele.
- Pentru cei tineri. - Ar fi trebuit să ne spui.
A fost publicat acum, aşa că să mergem mai departe.
Această dezvăluire nu e de bun augur.
Marianne sau Myriam, şi ce dacă ? Cu toţii facem concesii.
M-am gândit laAlbă ca Zăpada pentru copii.
- Spărgătorul de nuci ? - Nu !
Ce e actul 3 dinSpărgătorul de nuci ? Chinezi care fac acrobaţii.
Apoi i-a transformat în ruşi. Apoi arabi care mănâncă cuşcuş.
- Atunci ? - Îmi placeLa Sylphide .
Trebuie să precizăm realitatea rolului.
Care este această realitate ?
- O femeie supusă, obiectivată. - E o supunere prefăcută.
În adâncul sufletului, ea nu este supusă.
Va fiAlbă ca Zăpada .
Îmi pare rău, am întârziat.
Pentru următoarea demonstraţie, trebuie să distribuim un rol principal,
patru roluri secundare şi două dubluri.
Nénéh, încă ezităm în privinţa castingului.
Pentru acest balet, înţelegi că nu poţi fi decât dublură.
E total nedrept.
Calmează-te.
Sunt calmă. Sunt doar cel mai bună dansatoare de aici. Toţi ştiu asta.
Merit un rol. Chiar şi rolul dinAlbă ca Zăpada .
Asta e o atitudine greşită. Dansatorii trebuie să-şi gestioneze frustrarea.
Ce frustrare ? E pur şi simplu nedrept !
- Părăseşte studioul. - Nu până nu primesc un rol.
- Pleacă ! - Nu !
- Pleacă acum ! - Vreau să fiu Albă ca Zăpada !
- Ia mâinile de pe mine ! - Afară !
- Jos mâinile ! - Ieşi afară.
- Afară ! - Nu mă atinge !
Eşti un golancă, Bel Hadj ! E interzis de lege !
Ce vei face până când se va întruni comisia de disciplină ?
Nu ştiu.
Nénéh ?
Mănâncă, dragă.
- Vină să dansezi ! - Nu mai fi bosumflată.
Haide !
- Scuzaţi-mă. - Bună ziua !
Nénéh s-a purtat foarte rău
când a aflat că va fi dublură în spectacolul nostru de sfârşit de an.
În plus, a atacat şi un coleg de clasă.
Recunosc că am făcut şi eu o mare greşeală. Trebuia să mă fi opus mai mult
faţă de admiterea în şcoală a lui Nénéh.
Marile universităţi,
cele mai prestigioase administraţii,
cele mai puternice companii trebuie să promoveze diversitatea candidaţilor.
Dar acest lucru nu se aplică aici.
Noi nu suntem New York City Ballet.
Noi suntem garanţii tradiţiei baletului alb.
Mă bucur că aţi spus-o.
Vă ascultăm argumentele,
dar consiliul nu poate omite ceea ce i-ai făcut lui Nénéh.
Pumn, palmă: spune-i cum vrei.
Nu, comisia de disciplină trebuie să decidă
cu privire la pedeapsa pe care i-o dăm lui Nénéh-Fanta Gnaoré.
În ce mă priveşte, când eram studentă, mulţi profesori "loveau" elevii,
aşa cum spuneţi, şi nimeni nu a murit.
Din fericire, vremurile s-au schimbat.
Să ne gândim la expulzare.
Cred că este cea mai bună soluţie.
Haide, Nénéh. Te ascultăm.
Îmi pare rău, m-am purtat greşit.
De atunci, am un nod arzător în stomac.
Mi-e atât de ruşine pentru părinţii mei !
E firesc, nu-i aşa ?
Sunt sigur că s-a gândit la răspunsul ăsta cu ajutorul părinţilor ei.
Nénéh rămâne în şcoală.
Nu sunt de acord. Nici măcar n-am deliberat.
De ce îţi e frică ?
Să nu recidiveze.
Vorbeşti de biată fată ca de o criminală.
Mai mult, ar trebui să ne punem întrebări.
Asta nu e o şcoală Montessori !
Sfârşitul discuţiei. Nénéh rămâne cu noi.
Marianne, ar trebui să faci un pas înapoi.
- Mergi în vacanţă. - Mă concediezi ?
N-am spus asta. Dar cred că ai nevoie de odihnă.
Această întâlnire s-a încheiat. Vă mulţumesc tuturor.
Vă mulţumesc. Haide !
Deci e o scorpie sau nu e ?
- Eu spun nemernică. - Şi eu.
Încetaţi ! E internată în spital. Aveţi puţin respect.
Ea nu recunoaşte că este arabă. Îi este ruşine !
Nu-şi respectă mama, pe tatăl ei !
Atunci de ce s-o respecţi ?
- E o nemernică ! - Eşti atât de rea !
Imaginează-ţi dacă ne-ar fi ruşine să fim negri.
Nu avem de ales decât să ne asumăm faptul că suntem negri.
De ce o criticaţi ? Şi eu aş fi făcut la fel.
Sunt şocată, jur. Ascultă ce spui !
Nu ştiţi ce înseamnă să fii negru şi să fii exclusă din program !
Nici nu ştiţi cât de greu este !
Opreşte-te ! Glumeşti ?
Am lucrat la asta timp de trei săptămâni. Trebuie să vă ţin de mână ?
Nu te integrezi în rol !
Vom schimba. Faceţi sărituri, cugrands jetées.
Poate să o facă normal.
- Scuzaţi-mă. - Aşa îţi trebuie.
Dansul e un exerciţiu individual, practicat în grup.
Eşti în grup sau nu.
Stai şi priveşte, îţi va prinde bine.
Rămâi acolo toată săptămâna. Am nevoie de linişte.
Să începem. Sper că nu voi fi întrerupt.
Tombé , glisaj, pas de bourré , grand jeté,
piqué , arabesc deschis, fouetté quatrième...
Vreau să marcaţi cu mişcarea capului.
Executaţi unfouetté şi accentuaţi cu capul şi braţele.
Fără să folosiţi umerii. Toată greutatea e pe picior.
Aveţi grijă când aterizaţi. Pe călcâie mai întâi, fără poziţii 3/4 !
Ştiu că nu sunt unde îmi este locul, că iau locul altcuiva.
Îmi pare rău pentru deranj.
Să nu-i spui mamei că am plecat.
Se va supăra.
Îi fac destule griji şi aşa.
Acum că am plecat,
sper că dna Belage sau Bel Hadj, care e un profesor extraordinar,
se poate întoarce acolo unde îi este locul.
Nu ştiu ce să vă spun.
Ce ar trebui să spun ?
Nénéh şi eu ne-am înţeles întotdeauna foarte bine.
Dacă am fost rea cu ea,
regret.
- Bună seara ! - Dă-mi un act de identitate.
- Pentru Protecţia Copilului. - Fă-ţi treaba ta, eu o fac pe a mea.
Poftim !
Ridică-te, plecăm.
Mişcă-te !
Urcă în maşină.
M-am săturat să fiu de culoare. De ce nu pot fi albă ca toată lumea ?
Nu te-ai săturat să fii de culoare.
Te-ai săturat de modul în care sunt trataţi negrii în Franţa.
Vreau să fiu albă. Vreau să renunţ la dans şi la şcoala de balet.
Luni te duci la cursuri.
Am spus că nu. Părerea mea nu contează ?
- Adulţii nu-mi pot decide viaţa. - Urcă-te !
Vreau să revin la vechea mea viaţă !
Locul tău e la şcoala aia. Profesorii au spus asta.
Dacă te îndoieşti, nu vei reuşi niciodată.
Nu am chef, tată.
Fii curajoasă când suferi.
Fii curajoasă, fata mea !
Jur că nu mai vreau să fac asta.
Să ne întoarcem la... Fetelor !
Vă mulţumesc.
"Şoarecele mănâncă pisica."
Suntem în spectacol. Şoarecele mănâncă creatura mare.
Acum vreau contrariul, dar este încă...
Da ?
Nénéh, directorul vrea să te vadă.
Nu voi fi în stare să fac asta.
E prea dificil pentru mine.
Am fost ca tine.
Când am intrat la şcoala de balet la vârsta ta,
nu mi-a plăcut atmosfera.
Nu cunoşteam vocabularul. Nu cunoşteam codurile.
M-am simţit diferit. Şi am suferit.
Dar aveam un corp făcut pentru dans.
Aşa că am dansat ca un războinic şi nu mi-a făcut nicio plăcere.
Apoi, într-o zi, Claude Bessy, care era profesorul meu,
a spus: "Te-am ales pentru slăbiciunile tale".
Şi apoi,
dansul a devenit...
ca şi cum ai respira.
- Sunt gata. - Să mergem, fata mea !