‫נותרנו עם שלושה בלבד.‬
‫ניש, קיו ודיאנה.‬
‫הגיע הזמן לגלות מי ילך הביתה הערב.‬
‫כולם לנשום עמוק.‬
‫השם הבא שאזין…‬
‫הוא קיו.‬
‫מתחילים עם זה שוב.‬
‫כדאי מאוד שתעבור את זה בהצלחה.‬
‫לא יכול להיות שתחזור ואז תודח בסיבוב הבא.‬
‫זה לא יכול להיות. עדיין לא.‬
‫בבקשה שיהיה ירוק.‬
‫- קווילין -‬
‫בחיי.‬
‫ברצינות?‬
‫הכול בסדר.‬
‫בחיי, שוב.‬
‫אני בסדר.‬
‫זה פשוט קשה.‬
‫עצוב לי שהוא עוזב שוב,‬ ‫אבל בלתי אפשרי לדעת מה הוא בחר.‬
‫כן.‬ ‫-הוא בחר באותה גישה?‬
‫לא יודעת. אין לי מושג.‬ ‫-אולי לא? הוא החליף? לא יודע.‬
‫כולם אמרו שיש לו יתרון, וידעתי את זה.‬
‫חשבתי, "לא, לדעתי זה חיסרון",‬
‫כי אתה מפקפק בעצמך.‬
‫בחרתי בגישה שונה הפעם.‬
‫פיצלתי את התשובות. חשבתי ללכת בכיוון אחר.‬
‫אי אפשר לשלוט במועד העזיבה.‬ ‫-לא.‬
‫או אפילו במספר הפעמים שאפשר לעזוב.‬ ‫-כן.‬
‫אבל אפשר לשלוט באופן המשחק,‬
‫וראוי שתהיה גאה באופן שבו שיחקת.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה תמיד רוצה שהאדם הטוב‬
‫תמיד ימשיך הלאה.‬
‫לפעמים זה לא תמיד קורה.‬
‫נתראה בפיטסבורג.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫נסיעה בטוחה.‬ ‫-תודה.‬
‫אני שמחה שהוא זכה לראות את זה‬ ‫ולחוות את המערה.‬
‫בזכותו יש לנו 40 אלף כרגע.‬ ‫-כן.‬
‫אולי זו המתנה של קיו.‬ ‫-אכן.‬
‫לא חשבתי שזה יקרה, אם לומר בכנות.‬ ‫באמת שלא.‬
‫אני מכבד את קיו.‬
‫היו לו סיבות נהדרות להיות כאן.‬
‫בחיי. קיו!‬
‫אבל הוא לא הסכים להיות אנוכי.‬ ‫הוא לא הסכים לשקר.‬
‫לכן הוא עוזב היום.‬
‫כנות לא תביא אותך רחוק במיוחד במשחק הזה.‬
‫הוא והמאמץ שלו יחסרו לי,‬ ‫אבל אחי, היית צריך לשחק את המשחק.‬
‫- החפרפרת -‬
‫ממערות אבן הגיר של גופנג,‬
‫השחקנים נוסעים צפונה,‬
‫עמוק לתוך עמק קינטה והעיר איפוה.‬
‫זהו אזור שבעבר‬ ‫היה בין המובילים בעולם בייצור בדיל,‬
‫הוא בעל היסטוריה עשירה של כרייה,‬
‫והמקום המושלם להתחיל‬ ‫את המשימה הבאה שלנו בפיצוץ.‬
‫אתם חושבים שתהיה לנו‬ ‫הזדמנות נוספת להרוויח 40 אלף היום?‬
‫אם קיו יחזור בפעם השלישית, אולי.‬ ‫-כן.‬
‫נראה שברוב המקרים אנחנו מוסיפים כסף לקופה.‬
‫ואנחנו עדיין כאן.‬ ‫-כן.‬
‫זה כל מה שחשוב, בסופו של דבר.‬ ‫-כן.‬
‫באתי כדי להביא את הכסף הזה למשפחה שלי.‬
‫אני לא יכולה להפסיד עוד כסף בשלב הזה.‬
‫באתי כדי להיות ערמומית, לשחק משחקי מחשבות,‬
‫אבל עכשיו אני נאלצת לשחק באופן הוגן‬
‫כי, אם לומר בכנות, אף אחד אחר לא משחק כך.‬
‫אף אחד לא חושב על המטרה הסופית,‬
‫ועל כך שאנחנו צריכים לעבוד יחד‬
‫כדי לוודא שמי שיזכה, בתקווה שזו תהיה אני,‬
‫יקבל את הכסף.‬
‫אם תנצח, מה תעשה עם הכסף?‬
‫מן הסתם, אני רוצה לקנות בית‬
‫ובאמת להתחיל את העתיד שלי.‬
‫אבל אבא שלי‬ ‫עשה כל כך הרבה מאז מותה של אימא שלי,‬
‫והקריב כל כך הרבה.‬
‫אחרי שגדלתי ויצאתי מהארון,‬
‫הוא היה מי שהכי תמך בי לאורך כל הדרך,‬
‫כך שאני רוצה לעשות משהו טוב בשבילו.‬
‫אני לא יודע מה.‬ ‫-זה נחמד.‬
‫מייקל שיתף עניין אישי מאוד.‬
‫אני בטוחה שיש שם רגש אמיתי,‬ ‫אבל ייתכן שזה ניסיון להסיח את דעתנו‬
‫מהמעשים האמיתיים שלו.‬
‫אנשים יחושו אשמה וסימפטיה כלפיו,‬ ‫ויחשבו שזה מי שהוא.‬
‫זה לא אומר שהוא החפרפרת.‬ ‫זה גם לא אומר שהוא לא החפרפרת.‬
‫אני בוחנת אותו היטב.‬
‫זה יפה.‬ ‫-זה נחמד.‬
‫אבל זה מלחיץ אותי. מה אנחנו עושים?‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫אני לא יודע, אבל זה נראה ממש תעשייתי.‬
‫אני רואה דברים תעשייתיים גדולים.‬ ‫-רק לא עוד מכלי אחסון שצריך לשנע.‬
‫רצוי שלא יהיו מכולות.‬
‫בבקשה. בלי מכולות.‬
‫לאן הגענו?‬
‫מה זה?‬ ‫-אלוהים.‬
‫אתם יודעים איזה מין מפעל זה?‬
‫אני מניח שזה מפעל דגים,‬ ‫אבל אילו סוגים של דגים?‬
‫מה זה?‬
‫תעלו לסיפון, שחקנים.‬
‫זהו מחפר,‬
‫כלי שיט ענק שמשמש‬ ‫לכריית בדיל גולמי יקר ערך מאפיק הנהר.‬
‫והיום, הוא יעניק גם לכם‬ ‫הזדמנות להתעשר במהירות.‬
‫אבל למען ביטחונכם, כדאי שתמהרו.‬
‫כשמדובר בכרייה,‬
‫לפעמים העניינים נוטים להיות…‬
‫נפיצים.‬
‫מה לעזאזל…‬
‫מה?‬
‫תקשיב, אנחנו מאמריקה.‬ ‫אסור לעשות לנו את זה.‬
‫מה אנחנו עושים כאן? מה זה?‬
‫איזו מין משימה יכולה לצאת ממקום כזה?‬
‫ואו, מונא, נפלת.‬
‫לא נפלתי, התכופפתי. מה נראה לך?‬
‫טוב, שחקנים. עכשיו כשיצאתם‬ ‫מחוץ לרדיוס הפיצוץ,‬
‫שלוש פצצות נוספות שמוקמו‬ ‫על דוברות מסביב למחפר חומשו זה עתה.‬
‫מה?‬
‫במשימה הזאת, המטרה שלכם היא לנצח את הפצצה.‬
‫החדשות הטובות הן שכל דוברה שנושאת פצצה,‬
‫נושאת גם 10,000 דולר במזומן.‬
‫אלה 30,000 דולר‬ ‫שיכולים להתווסף לקופת הפרס שלכם.‬
‫כל מה שתצטרכו לעשות כדי לזכות בכסף‬ ‫זה להבין איך לנטרל את הפצצות.‬
‫המחפר פוצל לשלושה אזורים,‬
‫שכל אחד מכיל נפץ שמחובר לחומרי הנפץ.‬
‫לאחר שתתחלקו לשלושה צוותים,‬ ‫תצטרכו לנטרל אותם‬
‫לפני סיום הזמן.‬
‫אם תצליחו לאתר נפץ ולנטרל אותו בהצלחה,‬
‫תוכלו לשמור את הכסף מאותה דוברה.‬
‫אבל אם תטעו,‬
‫הכסף פשוטו כמשמעו יתנדף כעשן.‬
‫לא!‬
‫תתחלקו לשלושה צוותים עכשיו.‬
‫טוב, חבר'ה. שלושה צוותים.‬
‫איפה נתחיל?‬
‫אנחנו שבעה, אז שני צוותים של…‬ ‫-שניים, שניים, שלושה.‬
‫אני רוצה לעבוד עם האנה, כי לא עבדנו יחד.‬
‫ובכנות, אני רוצה להבין מה הקטע שלה.‬
‫הכסף הוא המטרה שלי,‬
‫אז אני רוצה להיות עם האנה.‬
‫אני לא חושבת שהיא החפרפרת.‬
‫האנה הייתה שחקנית קבוצתית‬ ‫במשימות האחרונות,‬
‫ואני רק צריכה לוודא‬
‫אם היא פועלת למען הכסף או לא?‬
‫שנינו לובשות ירוק היום.‬ ‫נוכל להיות הצוות הירוק.‬
‫אז אני רוצה לעבוד איתך, ניש.‬
‫מעולם לא עבדנו זה עם זה.‬ ‫-אפילו לא פעם אחת.‬
‫ואשמח לפקוח עין על אחותי, דיאנה,‬ ‫לוודא שהיא בסדר ודואגים לה מבחינה פיזית.‬
‫אני מסתדרת.‬ ‫-אנחנו נדאג לך.‬
‫אני אמשיך לרדוף אחרי מייקל ומונא.‬
‫אבל כרגע, אין לי ביטחון. אין לי.‬
‫אז אני אעשה מה שאני צריך לעשות‬ ‫כדי לחבל עם ניש ועם דיאנה‬
‫פשוט כדי לגרום להם להטיל ספק בי.‬
‫אם החשד יופנה כלפיי,‬
‫אנשים יטעו בתשובות לשאלון, ואני אהיה מוגן.‬
‫אז זה יהיה שניים, שניים, שלושה.‬
‫ואז נותרת אתה.‬
‫ובכן, מר החשוד העיקרי שלי…‬
‫טוב, אחד מהם.‬
‫כמובן שאעבוד איתך היום.‬
‫לא יצא לי לעבוד עם מייקל אחד על אחד.‬
‫כולנו עבדו עם כמה אנשים במשימת הארגזים,‬ ‫ולי בכלל לא יצא לרוץ עם מייקל. אז…‬
‫בואי נלך על זה.‬ ‫-עוד נראה.‬
‫מייקל נמצא על הכוונת שלי‬ ‫עוד ממשימת חיפוש המטמון.‬
‫קדימה! נהדר, בואו נזרוק את זה.‬
‫היום אוכל לבחון‬
‫אם הוא אכן צריך להיות חשוד מוביל או לא.‬
‫יש לי תחושה טובה. בואו נזכה ב-30 אלף.‬ ‫-בואו נמצא את הנפצים.‬
‫אני חושבת שזה כאן.‬ ‫-מסתדרת, די?‬
‫אה, כן.‬
‫קדימה, אחותי.‬ ‫-אנחנו לא יודעות לאן אנחנו הולכות.‬
‫- אזור 1‬ ‫האנה, מונא -‬
‫טוב, מה יש פה?‬ ‫-מאזניים.‬
‫יש כאן כלים לשקילה.‬
‫נצטרך לשקול משהו.‬ ‫-סוג של קוצב זמן.‬
‫כן. יש לנו מאזניים.‬
‫שישה ק"ג.‬ ‫-אנחנו במזווה, אז אלה מאזני מזון?‬
‫מה אנחנו שוקלים?‬
‫אנחנו במשרד. נראה לי שרק אנחנו פה.‬
‫- אזור 2‬ ‫ראיין, מייקל -‬
‫בסדר.‬
‫זה בהחלט נראה כמו הפצצה.‬
‫אל תיגע בזה.‬
‫"אין לפתוח בזמן שהאור דלוק".‬ ‫-ושם…‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו צריכים לאתר נפץ או משהו?‬
‫טוב, קדימה. בסיפון העליון.‬
‫- אזור 3‬ ‫דיאנה, ניש, שון -‬
‫יו.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי. יש כאן שעון.‬ ‫-כן.‬
‫"אין לפתוח…"‬
‫אולי נצטרך לחתוך חוטים.‬
‫שחקנים, אני מתאר לעצמי שבשלב זה גיליתם‬
‫שלכל נפץ מוצמד קוצב זמן של 60 שניות.‬
‫כדי להציל את הכסף,‬ ‫עליכם לפתוח את תיבת הנפץ‬
‫ולעצור את הספירה לאחור‬ ‫לפני שהיא תגיע לאפס.‬
‫זה יתפוצץ לנו בפרצוף?‬ ‫-זו הפצצה.‬
‫עכשיו, כמנגנון הגנה,‬
‫כל נפץ חובר למאזניים רגישות.‬
‫רק לאחר שתניחו שישה ק"ג במדויק‬ ‫על לוחית הלחץ של המאזניים,‬
‫תוכלו לפתוח את התיבה בבטחה‬ ‫ולהתחיל לנטרל את הפצצה.‬
‫שישה ק"ג. לא יותר ולא פחות.‬ ‫-לא פחות.‬
‫אבל כמה זה שישה ק"ג של בדיל?‬
‫טוב, תצטרכו להבין בעצמכם.‬
‫מה זה?‬
‫רמז ששווה 5,000. תתעלמו.‬
‫זקוקים לעזרה?‬
‫קחו את הרמז שהוצע לכם,‬
‫אבל אז תפסידו 5,000 דולר‬ ‫מכל סכום שתרוויחו מהאזור שלכם.‬
‫אז, נטרלו את הפצצות‬ ‫והוסיפו כסף לקופה שלכם,‬
‫או שתיכשלו ותסתפקו במופע זיקוקים‬
‫בעוד הכסף יהפוך לאוכל לדגים.‬
‫יש לכם שעה אחת להשלים את המשימה.‬
‫החל מעכשיו.‬
‫תתחילו לסרוק את האזור‬ ‫כדי לראות מה יש ומה אין לנו.‬
‫אלה מאזניים.‬ ‫-ויש כמה מכלים של ליטרים.‬
‫בסדר.‬ ‫-אולי צריך להחליט כמה לשקול.‬
‫כן. נמלא אותם במים‬ ‫כדי לשקול בדיל בצד השני.‬
‫יש טבלת המרה.‬
‫אני מניחה שצריך להשתמש בטבלת ההמרה‬
‫בשילוב אלה.‬
‫אז אולי קודם נאסוף את כל הבדיל?‬
‫שנביא את כולם הנה?‬ ‫נראה לי שנצטרך להשתמש בזה.‬
‫אנחנו צריכים למצוא בדיל במשקל שישה ק"ג.‬
‫אני רואה בדיל ברחבי החדר,‬
‫אני רואה בדיל על כמה מהמדפים,‬
‫אבל אנחנו לא יודעים כמה הוא שוקל.‬
‫חושבת שאפשר להמיר את המאזניים‬ ‫מקילוגרמים לפאונדים?‬
‫לא יודע, המשקל בשירותים שלי‬ ‫עושה את זה כשאני עולה עליו.‬
‫נמלא עד הקו, וזה יהיה תשעה ליטרים.‬ ‫-בדיוק.‬
‫זה הרבה יותר ממה שאנחנו צריכים.‬ ‫-כן.‬
‫רוצה להתחיל לאסוף את הבדיל, שון?‬
‫כי אנחנו צריכים שישה קילוגרמים.‬
‫אני אוסף! יש בדיל בכל מקום.‬
‫נאסוף את הבדיל ונניח אותו על המאזניים.‬
‫וזה ליטר אחד, קילוגרם אחד.‬
‫אז בואו נמלא כמה ליטרים.‬ ‫כתוב פה תשעה ליטרים.‬
‫עד לקו הזה.‬ ‫-כתוב פה ארבעה.‬
‫אז שנמלא אחד כזה?‬
‫פעמיים? או, כלומר… איך נשיג שישה?‬
‫אני מתנצל מראש. אני הכי גרוע בחשבון.‬
‫אתה בסדר, מותק.‬ ‫אני טובה בחשבון, ואני מתקשה בכל זאת, אז…‬
‫שני המרכיבים שנדרשים‬ ‫כדי להשיג את המשקל הנכון‬
‫הם מים ובדיל,‬
‫אז התאמצתי למצוא פתרון.‬
‫אבל אין לי ניסיון עם משוואות מתמטיות כאלה.‬
‫זה ג'יבריש בשבילי.‬
‫הגלונים לא ממש עוזרים לנו,‬ ‫כי 3.8 ועוד 3.8 לא אומר כלום.‬
‫כלום.‬ ‫-נכון?‬
‫אז ממשיכים באותו כיוון.‬ ‫שישה ק"ג, שישה ליטר.‬
‫אז נצטרך שישה ליטרים של מים.‬ ‫זה הכיוון הנכון.‬
‫שישה ליטרים כשישה ק"ג.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫יש לנו כבר ארבעה כאן.‬ ‫-נכון.‬
‫חסרים לנו רק עוד שניים.‬
‫ברור.‬ ‫-אנחנו חושבים יותר מדי?‬
‫לא. צריך למצוא משהו‬ ‫שמכיל ליטר או שניים, זו דעתי.‬
‫אני רוצה לזכות בכסף,‬
‫אבל אני רוצה לחבל במקביל.‬
‫אז התחלתי להעלות אפשרות לפתוח את הרמז,‬
‫כי אני רוצה שהחשד יופנה כלפיי.‬
‫שנפתח את הרמז?‬ ‫-לא.‬
‫עוד לא. יש זמן. נותרו 43 דקות.‬ ‫-טוב.‬
‫אני לא רוצה להשתמש ברמז.‬
‫יש דרך מתמטית לעשות את זה.‬
‫אני חושב שאנחנו צריכים למצוא פתרון.‬ ‫תחשבו לאט.‬
‫יש לנו זמן לחשוב. מה שצריך לפתור נמצא כאן.‬
‫יש לנו רמז. הוא זמין.‬
‫אנחנו עוד צריכים לפתוח ולנטרל את זה,‬
‫ועדיין לשקול את הסלעים.‬
‫שון ממש מתעקש על האפשרות לפתוח את הרמז,‬
‫אבל יש לנו את מה שאנחנו צריכים,‬ ‫אז זה יהיה די מטופש לפתוח אותו.‬
‫אני מרגיש כמו טיפש. זה פשוט.‬
‫אין צירוף ששווה ליטר אחד, נכון?‬ ‫תשע חלקי ארבע…‬
‫לא צריך לחלק. צריך לשפוך הלוך וחזור.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫המוח שלי… אני מרגיש עשן יוצא מכל אוזן.‬
‫יש לי שתי אוזניים… זה נגמר.‬ ‫-כשזה קורה, תחשוב לאט.‬
‫אם אין לך רעיון טוב יותר מלפתוח את הרמז,‬ ‫אז תניח לי לעשות את זה.‬
‫זה מטורף.‬
‫אנחנו מפספסים משהו, אבל אני לא יודע מה.‬
‫אני לא רואה פה שום דבר‬ ‫מלבד הצורך לפתור את עניין הסלעים.‬
‫אנחנו צריכים להבין איך לשקול שישה ק"ג,‬ ‫אבל יש לנו רק תשעה ליטרים.‬
‫אני חושבת שמונא ואני עובדות נהדר יחד.‬
‫אני מורידה אותה מהרשימה שלי בשלב זה.‬
‫לאט.‬
‫יודעת מה מגניב?‬ ‫מה שיישאר כאן ישקול קרוב לחמישה.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫הכול הולך ממש מהר, חלק…‬
‫אנחנו מתקשרות בצורה ברורה.‬ ‫אנחנו מקשיבות זו לזו.‬
‫התחלנו עם תשעה ליטרים.‬
‫שמתי פה ארבעה. אז זה חמישה.‬ ‫-יש לנו חמישה. כן.‬
‫אז יש לנו ארבעה וחמישה.‬
‫נוכל לשפוך ארבעה,‬
‫ואז להעביר את מה שיש כאן לתוך זה,‬
‫ומה שיישאר יהיה ליטר אחד.‬
‫הרי ברור שתשע פחות ארבע שווה חמש,‬ ‫חמש פחות ארבע שווה אחד.‬
‫יהיה לנו ליטר אחד.‬ ‫ליטר אחד שווה קילוגרם אחד.‬
‫פשוט נעשה את זה שש פעמים,‬ ‫וזה יוצא שישה ק"ג.‬
‫זה אמור להיות בערך ליטר.‬ ‫-ליטר אחד.‬
‫אז נצטרך שישה כאלה.‬
‫זה קילוגרם. ואחרון חביב…‬
‫תופים, בבקשה.‬
‫מושלם.‬ ‫-מושלם.‬
‫בסדר. תראי איך אנחנו עובדות יחד.‬ ‫מי היה מאמין?‬
‫זה הצוות הכי יעיל שהייתי בו עד כה במשחק.‬
‫קדימה.‬
‫מהר. אל תפילי כלום.‬
‫בסדר. רגע האמת, אחותי!‬
‫הצלחנו!‬
‫אחותי, תני כיף! קדימה!‬
‫נותרו לנו 27 דקות.‬
‫אני עושה את זה נכון? לשמאל משחרר.‬ ‫-כן. לשמאל משחרר, לימין מהדק.‬
‫טוב, צריך לפתוח.‬ ‫-בסדר. הנה זה בא.‬
‫אלוהים.‬
‫ברכותיי, צוות.‬
‫אתם האזור הראשון שהשיג גישה לנפץ.‬
‫בפנים, תמצאו מכשיר קשר ומספרי תיל.‬
‫כדי לנטרל את הנפץ,‬ ‫תצטרכו לחתוך את החוט הנכון.‬
‫אבל איך תבחרו?‬
‫טוב, הכול זה עניין‬ ‫של תקשורת מהסוג הישן והטוב.‬
‫כל שלושת הנפצים חוברו באופן שונה,‬
‫עם שילוב מסוים‬ ‫של חוטים אדומים, כחולים או צהובים.‬
‫בכל אזור צריך לחתוך חוט בצבע שונה.‬
‫אז רק אם תדעו מהם הצבעים בשאר האזורים,‬
‫תוכלו באמצעות פסילה של אפשרויות‬
‫להבין איזה חוט ינטרל את הפצצה שלכם.‬
‫אם תתעכבו יותר מדי,‬ ‫או תחתכו את החוט הלא נכון,‬
‫הפצצה תתפוצץ, ותיקח איתה את הכסף שלכם.‬
‫אז נצטרך לחתוך‬ ‫את החוט הכחול או את החוט האדום.‬
‫- שלב 2‬ ‫נטרלו את הפצצה -‬
‫אבל איך נבין איזה מהם הוא החוט הנכון?‬
‫כל שלושת הצוותים צריכים לסיים‬ ‫ולהשיג את מכשיר הקשר.‬
‫אז…‬ ‫-חבר'ה, מישהו כבר סיים?‬
‫שלום?‬
‫מונא והאנה, מחכות שתגיבו.‬
‫שישה קילוגרמים זה כמה בפאונד?‬ ‫-שישה קילוגרמים זה…‬
‫ארבע עשרה כפול… בערך 16.‬ ‫-2.2.‬
‫2.696.‬ ‫-שניים, ארבעה, שישה, שמונה. עם פאונד נוסף.‬
‫אולי יש דלי של גלון.‬ ‫-לא, הדלי הוא רק דלי.‬
‫הדלי הוא רק דלי.‬
‫"בפנים יש רמז שיעזור לכם להצליח במשימה.‬
‫"אם תפתחו אותו, 5,000 דולר‬ ‫יופחתו מכל סכום שהצוות שלכם יזכה בו."‬
‫רוצה שנקבע זמן?‬
‫בשלב הזה, נראה לי שאם נמשיך לנחש,‬
‫לא נצליח לפתור.‬
‫כשמסתכלים על התרשים,‬ ‫רואים המון מספרים שונים,‬
‫אבל אני לא מצליחה למצוא המרה‬
‫ששווה למעשה שישה קילוגרמים.‬
‫זה קשה מאוד.‬
‫נותרו לנו 18 דקות.‬
‫זה כבר יותר מדי בשבילי.‬
‫אני מוכן לפתוח את הרמז‬ ‫ולגלות שמכל של שישה ליטר חבוי איפשהו.‬
‫אני מבחינה שמייקל ממש מתקשה למצוא פתרון.‬
‫בשלב הזה, לא הרגשתי שמייקל מנסה לחבל.‬
‫חבר'ה, עוד מישהו סיים?‬
‫שלום?‬
‫אנחנו צריכים לפתור‬ ‫את המשוואה המתמטית הזאת.‬
‫נשתמש ברמז. טוב.‬ ‫-עניין קצר, לא. תירגע.‬
‫אני מרגיש שאני מתקרב. תן לי שתי דקות.‬
‫שון, תכין את זה.‬
‫הפתרון נמצא כאן. תתמקדו במרחב הזה.‬
‫מה מסגרת הזמן או מגבלת הזמן שלנו?‬
‫רוצים שנפתח אותו?‬ ‫-אנחנו מסכימים?‬
‫אם אנחנו… מה העניין?‬ ‫-פתרתי.‬
‫נוכל לקבל ק"ג אחד על ידי…‬
‫נמלא אותו, נשתמש בכל המכל הזה,‬ ‫נמלא אותו פעמיים.‬
‫וכאן יישאר ק"ג אחד.‬
‫נוציא כמה שצריך כדי לקבל ליטר אחד.‬
‫הבנת אותי? הבנת לאן אני חותר?‬ ‫-כן.‬
‫הגענו לליטר אחד של מים,‬
‫ושקלנו קילוגרם של בדיל פעמיים‬ ‫כדי להגיע לשישה,‬
‫כי כבר היו לנו ארבעה.‬
‫מוכנה? קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫תוודאו ששום דבר לא נופל.‬ ‫אל תניחו יותר מדי.‬
‫כן. אל תניח את הזרוע שלך.‬
‫תודה.‬
‫ובבקשה תהיה שישה. רגע.‬
‫זה כבה!‬ ‫-זה כבוי.‬
‫צריך להביא מברג. מסתדרת?‬
‫מגניב. כל הכבוד. קדימה.‬
‫הצלחנו כצוות. עבדנו יחד היטב.‬ ‫-גאוני.‬
‫טוב, זה מספיק.‬
‫שמעת את זה? אני שומעת צעקות.‬
‫זה בטח הצוות השני.‬
‫נוכל לדבר עם שאר הצוותים?‬ ‫אני לא רואה משהו שמאפשר.‬
‫שומעים אותנו?‬ ‫-כן, בדיוק פתחנו את שלנו.‬
‫מהם צבעי החוטים שלכם?‬
‫יש לנו אדום וצהוב.‬
‫אילו צבעים יש לכן?‬ ‫-כחול ואדום.‬
‫מה תעשו אם נגיע לשניות האחרונות‬
‫וראיין ומייקל עדיין לא ייצרו קשר?‬
‫יש לכם תוכנית?‬
‫לשנינו יש אדום, נכון?‬
‫ההבדל היחיד בין שני הצוותים‬ ‫הוא הצהוב והכחול,‬
‫אז לדעתי אנחנו נחתוך את הצהוב,‬ ‫ואתן צריכות לחתוך את הכחול.‬
‫אם תחתכו את הצהוב,‬ ‫לא תהיה לזה שום משמעות מבחינתנו.‬
‫צוות אחד צריך לחתוך את האדום,‬ ‫צוות אחר את הכחול, והצוות הנותר את הצהוב.‬
‫אם תחתכו את האדום והוא יתפוצץ,‬ ‫זה אומר ששלנו הוא האדום.‬
‫נצטרך לחכות לצוות השלישי.‬
‫הזמן אוזל.‬
‫נראה לי שאני מוכן לפתוח את הרמז.‬
‫לא התקדמנו עם המאזניים,‬
‫ואני מעדיף לנסות להשיג 5,000 מאשר כלום.‬
‫בסדר.‬
‫זה מסביר איך להשיג שישה ליטרים.‬
‫"שלב ראשון,‬ ‫למלא את מכל תשעת הליטרים במים."‬
‫"יש לשפוך מים ממכל התשעה ליטרים‬ ‫למכל הארבעה ליטרים.‬
‫"יש לרוקן את מכל הארבעה ליטרים‬ ‫ולחזור על הפעולה.‬
‫"שפכו את הליטר שנותר‬ ‫לתוך מכל הארבעה ליטרים.‬
‫"מלאו מחדש את מכל התשעה ליטרים.‬
‫"שפכו את המים‬ ‫ממכל התשעה ליטרים למכל הארבעה ליטרים‬
‫"עד שמכל הארבעה ליטרים יתמלא.‬
‫"זה ישאיר שישה ליטרים במכל התשעה ליטרים."‬
‫כמה זמן?‬
‫לא יודעת.‬ ‫-חמש דקות.‬
‫קדימה. תניח את זה.‬
‫רגע, איפה המכסה?‬
‫מייקל וראיין, אתם כבר בפנים?‬
‫מה ראיין ומייקל עושים?‬
‫לא שמענו מהצוות השני.‬
‫אנחנו בכלל לא יודעים אם נשמע מהצוות השני‬ ‫כדי שנוכל לקבל מידע נוסף.‬
‫אנחנו מתקרבים לסוף.‬ ‫תחתכו חוט ותגידו לנו באיזה חוט בחרתם,‬
‫ואז נראה מה יקרה ונבחר את החוט בצבע האחר.‬
‫בסדר מבחינתכן שנחתוך את החוט?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, ניש, קדימה.‬
‫תחתכו את האדום עכשיו.‬
‫אנחנו חותכים את האדום עכשיו. מוכנים?‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫נראה לי שהצלחנו!‬
‫הפצצה התפוצצה. מושלם.‬ ‫מונא ואני מבינות שצריך את האדום.‬
‫כסף קל.‬
‫אנחנו חותכות את האדום.‬
‫בבקשה!‬
‫הצלחנו!‬ ‫-הצלחנו!‬
‫זה היה גאוני, ניש.‬
‫ידענו שזה האדום!‬
‫כל הכבוד!‬
‫אנחנו היינו הקורבן הפעם.‬
‫יותר מדי?‬ ‫-מייקל אף פעם לא הצליח.‬
‫אף פעם.‬
‫מייקל, ראיין, שומעים אותנו?‬
‫קדימה!‬ ‫-אני מנסה לא להפיל.‬
‫בסדר, הצלחנו.‬
‫תוציאי.‬ ‫-רגע.‬
‫אלוהים. יש כחול, צהוב.‬ ‫-קדימה.‬
‫ברכותיי.‬
‫השגתם גישה למנגנון הפנימי של הנפץ.‬
‫שלום, כאן מייקל וראיין.‬
‫תודה לאל!‬ ‫-נותרה לנו דקה ו-12 שניות.‬
‫טוב, אז בזריזות…‬ ‫-אל תחתכו את החוט!‬
‫אילו צבעים יש לכם?‬
‫כחול וצהוב.‬ ‫-יש לנו כחול וצהוב.‬
‫ידעתי.‬ ‫-בסדר.‬
‫הצהוב בצד שמאל, הכחול בצד ימין.‬
‫מונא והאנה, איזה צבע?‬
‫טוב, אז אמרנו להם לחתוך אדום,‬
‫בהבנה שאם הפצצה שלהם תתפוצץ,‬ ‫נדע שהחוט שלנו הוא האדום, כן?‬
‫הפצצה שלהם התפוצצה, ולכן חתכנו את האדום.‬
‫יש לנו אדום וצהוב.‬
‫החוט שלהם הוא הכחול.‬
‫כחול.‬
‫הם חתכו את הכחול, אז נחתוך את הצהוב.‬
‫תחתכי את הצהוב.‬
‫כמובן!‬ ‫-איך?‬
‫איך זה קרה?‬ ‫-כמובן!‬
‫ברצינות?‬ ‫-ברצינות?‬
‫איך הם לא הבינו את זה?‬ ‫-נו, באמת!‬
‫אני לא יודע אם טעינו…‬
‫אבל אני זוכר‬ ‫שכל הזמן שמעתי את המילה "כחול".‬
‫כמובן, מייקל. הם לא הקשיבו.‬
‫הם היו צריכים לחתוך את הנכון.‬ ‫-מייקל, ראיין, מה קרה?‬
‫חתכנו את הצהוב.‬
‫למה? למה חתכתם את הצהוב?‬ ‫-למה?‬
‫אמרנו שזה הכחול!‬
‫אמרנו לכם שזה הכחול!‬
‫שמענו שאמרת כחול, אז חתכנו את הצהוב.‬
‫אמרתי שחתכנו את האדום,‬ ‫כלומר לא חתכנו את הכחול,‬
‫לכן אתם צריכים לחתוך את הכחול,‬ ‫כי לצוות האחר לא היה כחול.‬
‫ואז אמרתי, "תחתכו את הכחול".‬
‫הצוות של מייקל וראיין פישל‬ ‫וחתך חוט בלי סיבה.‬
‫חתכנו את החוט הלא נכון.‬
‫עד כמה שאני מאוכזבת מעצמי,‬
‫מייקל רצה לפתוח את הרמז,‬ ‫מייקל רצה לחתוך את החוט הצהוב.‬
‫מייקל בהחלט יכול להיות החפרפרת.‬
‫היי לכולם.‬
‫יו. שלום, ארי.‬ ‫-היי.‬
‫שלום.‬
‫שמעתי שני פיצוצים,‬
‫שהעלו באש 20,000 דולר.‬
‫מי לדעתכם אחראי לכך?‬
‫הדבר היחיד ששמעתי בקשר היה הכחול.‬
‫לא ברור אם הכוונה הייתה‬ ‫לחתוך אותו או שמדובר בכחול…‬
‫זה לא נכון. ממש לא נכון.‬ ‫-לא.‬
‫לא הבנו מה היו שאר הצבעים,‬ ‫כי כל הזמן צעקתם.‬
‫שמענו שאתם תחתכו את האדום,‬ ‫ולא ידענו מה אתם חתכתם,‬
‫אז כל הזמן שאלנו, "איזה צבע חתכתם?"‬
‫וכל הזמן אמרת כחול. "כחול".‬ ‫-"כחול".‬
‫זה כל מה ששמענו.‬
‫אף אחד לא סותם את הפה בצוות הזה,‬
‫והרי תקשורת צריכה להיות צד חזק.‬
‫אבל אנשים גרועים בזה כל הזמן.‬
‫האנה ומונא נטרלו את הפצצה‬
‫והוסיפו 10,000 דולר לקופה…‬
‫יש! גבירותיי.‬ ‫-יפה.‬
‫שניצבת כעת על סך של 50,000 דולר.‬
‫בבקשה! בסדר.‬ ‫-סוף כל סוף.‬
‫תחוו כמה שיותר מהתחושה הטובה,‬ ‫כי במשחק הזה,‬
‫משימה נוספת תמיד מחכה מעבר לפינה.‬
‫כל המשימה הייתה אסון מוחלט.‬
‫אף אחד לא חושב על המטרה הסופית‬
‫ועל הצורך בעבודה משותפת כדי להשיג כסף.‬
‫זה מטורף. רשימת החשודים שלי‬ ‫משתנה שוב ושוב.‬
‫הגענו לשלב שצריך להרגיש בטוח בבחירה.‬ ‫-כן.‬
‫מה קורה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫נוסעים לבית קברות?‬
‫אני לא יודע. יש עוד אחד.‬ ‫-לא!‬
‫- רכב 2‬ ‫האנה, שון, ראיין -‬
‫הולך לקרות משהו?‬ ‫-אני נלחץ.‬
‫לאן נוסעים?‬
‫זה הרכב השני מולנו?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫ועצרנו.‬
‫זה ממש מבשר רעות.‬
‫משהו עומד להתרחש.‬ ‫-משהו עומד לקרות!‬
‫יו! ארי. ארי מתקשר עכשיו.‬
‫ברוכים הבאים לעיירה פאפאן.‬
‫בעבר, בתקופת תור הזהב של הכרייה,‬ ‫המקום שימש כמרכז קולוניאלי.‬
‫כיום הוא נטוש ברובו,‬
‫מה שהופך אותו‬ ‫למקום המושלם לעסקאות מפוקפקות.‬
‫הביטו סביבכם.‬
‫השחקנים ברכב שלכם הם כעת הצוות שלכם.‬
‫אני צריך שכל צוות‬ ‫יבחר במנהל המשא ומתן הטוב ביותר.‬
‫מישהו שתוכלו לבטוח בו שיעשה את הדבר הנכון.‬
‫ננהל משא ומתן עם שלושת האנשים ברכב ההוא.‬
‫אני לא.‬ ‫-אני די טוב בזה.‬
‫גם אני די טובה בניהול משא ומתן.‬ ‫-זה חלק מהעבודה שלי.‬
‫הייתי בקבוצת הדיבייט במשך ארבע שנים.‬
‫זכיתי בהרבה תארים בקבוצת הדיבייט,‬
‫ובעבודה שלי, אני ממלאת תפקיד מנהיגותי‬
‫שבו אני מנהלת משא ומתן מדי יום.‬
‫לא.‬ ‫-בכל משימה שבה הייתה לי מידה ראויה‬
‫של שליטה או השפעה, הצלחנו לנצח.‬
‫אני חושב שאני מנהל משא ומתן מצוין.‬
‫יש לי יכולת לראות‬ ‫את החששות של אחרים בנוסף לשלי.‬
‫אני לא בוכה. אני לא נלחץ.‬ ‫אני האדם הנכון לתפקיד.‬
‫אני לא מנהלת משא ומתן. אני גרועה.‬
‫כאילו, באמת. אני אגיד, "בסדר".‬
‫רוצה לבחור בין שלושתנו?‬ ‫-אני?‬
‫כן, כי כולנו רוצים וכולנו טובים בזה.‬
‫ניש, אני חושבת שיהיה גרוע לבחור בך.‬
‫זה רעיון גרוע לשלוח אותך.‬
‫ניש נמצא על הכוונת שלי,‬
‫והאמון שלי במייקל הולך ופוחת.‬
‫קדימה, מונא. לכי על זה.‬ ‫-טוב.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫החלטתי לבחור במונא כי אני בוטחת בה יותר.‬
‫אלחם על זה, מבטיחה שאספר לכם הכול.‬ ‫-בבקשה.‬
‫כן.‬ ‫-קדימה.‬
‫אלוהים. למה?‬
‫אתן מודעות לתחום העיסוק שלי בעבר?‬
‫השתתפתי בשיעורי ניהול משא ומתן.‬
‫את חושבת שהשוטר מתאים?‬
‫מה?‬
‫לא היה לי מושג ששון היה שוטר.‬
‫ידעתי ששון הרבה יותר חכם מכפי שהוא מראה.‬
‫אתה תצליח להחליט כשיהיה צורך לקבל החלטה?‬
‫להחליט, לדבוק בהחלטה ולהמשיך.‬ ‫-כן, אני יכול.‬
‫אבל אז חשבתי, לשון יש רקע בניהול משא ומתן,‬
‫אז בואו ננצל את זה.‬
‫בסדר. בוא נשלח אותך.‬
‫טוב. אני יוצא.‬ ‫-תסתדר?‬
‫טוב. נחכה לך כאן.‬ ‫-גורלנו מונח בידיך.‬
‫תפסיקי, ראיין!‬
‫מי זה יהיה לדעתך?‬
‫לעזאזל!‬ ‫-בוא נראה.‬
‫ידעתי שזו תהיה את! לעזאזל!‬
‫שון ומונא.‬ ‫-שלום!‬
‫מה קורה?‬ ‫-ברוכים הבאים. שבו.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫ההצלחה או הכישלון במשימה הזאת‬
‫תלויה בהחלטות שאתם עומדים לקבל.‬
‫בתיק המסמכים הזה…‬
‫יש לי…‬
‫חמישים אלף דולר.‬
‫ואו.‬
‫מעולם לא ראיתי כל כך הרבה כסף מולי.‬
‫הכסף הזה יכול להשפיע מאוד‬ ‫על החיים של משפחתי.‬
‫יש לי גם…‬
‫- פטור -‬
‫פטורים לכל חברי הצוות שלכם.‬
‫ככה זה יעבוד.‬
‫אם שניכם תבחרו את הכסף,‬ ‫תצאו מכאן עם 50 אלף.‬
‫כל מה שעליכם לעשות זה לסמוך זה על זה.‬
‫אם שניכם תבחרו בפטור, תישארו בלי כלום.‬
‫בלי כסף, בלי פטורים, ועם הרבה חרטות.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבל…‬
‫אם אחד מכם יבחר בכסף, והאחר יבחר בפטור,‬
‫מי שיבחר בפטור,‬ ‫יעניק פטור לכל השחקנים ברכב שלו.‬
‫אבל הקבוצה כולה‬ ‫לא תזכה בכסף שיתווסף לקופה.‬
‫ברגע שראיתי את הכסף,‬
‫ידעתי שאני רוצה לבחור במזומן.‬
‫ידעתי.‬
‫אבל בסופו של דבר, צריך לבחון את העובדות.‬
‫ידעתי שהוא היה שוטר סמוי.‬
‫האיש הזה יכול לשחק בי, לבחור בפטור,‬
‫ואז אישאר עם סיכוי‬ ‫של אחד לארבע ללכת הביתה.‬
‫תוכלו כעת לשוחח עם חברי הצוות שלכם,‬ ‫ואז תחזרו הנה לפגוש אותי.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב, שון.‬
‫מה קרה?‬
‫טוב.‬
‫ארי הציע 50,000 דולר או פטורים.‬ ‫-בסדר. פטורים.‬
‫לאט לאט. אני מפרט. ככה זה עובד.‬
‫אפשר לזכות ב-50,000 דולר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל אפשר לבחור בפטורים לכולנו.‬ ‫-הייתה לי הרגשה.‬
‫שני הצוותים צריכים להסכים‬ ‫כדי שנזכה ב-50,000 דולר.‬
‫אם אבחר בכסף ושון יבחר בפטור,‬
‫הרכב שלהם יזכה בפטור.‬
‫אם הם יבחרו בכסף ואנחנו בפטור,‬ ‫שלושתנו נקבל פטור.‬
‫ואם שנינו נבחר בפטור, אף אחד לא יקבל כלום.‬
‫אז שנינו נצטרך להסכים על 50 אלף,‬
‫או שאחד מאיתנו יצטרך להונות את האחר‬
‫לגבי לקיחת הפטור.‬ ‫-הפטור.‬
‫אני רוצה שהיא תחשוב שאנחנו לוקחים את הכסף…‬
‫כן, כמובן.‬ ‫-ואז הם יבחרו בכסף,‬
‫אבל אני בעצם אבחר בפטור.‬
‫הם יודעים שהרווחתי כסף לקבוצה‬ ‫במשימות האחרונות.‬
‫הם יודעים.‬ ‫-אז זו התוכנית.‬
‫תיכנס לשם ותגיד שהתווכחת עם ראיין.‬ ‫-כסף?‬
‫"היא כועסת כל כך‬ ‫שהיא לא מוכנה להביט בי ובהאנה".‬
‫הבנתי.‬
‫אם הם יבחרו בכסף ואני בפטור, אנחנו בטוחים.‬
‫בסדר, שון. אתה מסוגל.‬
‫מדובר ב-50,000 דולר, ואני כאן בשביל הכסף.‬
‫שניקח את הכסף כאן?‬
‫חמישים אלף דולר זה הרבה.‬
‫אם שנינו נסכים על 50 אלף,‬ ‫נכפיל את הקופה.‬
‫בדיוק.‬
‫אולי זה שווה את זה,‬
‫אבל במקביל, אני לא חושב‬ ‫שהם יבחרו ב-50 אלף.‬
‫זה ממש נכון.‬
‫נצטרך לשכנע אותם לבחור בכסף,‬ ‫אחרת אין פטור.‬
‫אז הרעיון הוא לשכנע אותם לבחור בכסף, נכון?‬
‫הם יבחרו בכסף, אנחנו נקבל את הפטור.‬
‫תפני לשון ותנסי לשכנע אותו,‬ ‫"אנחנו נבחר בכסף.‬
‫"בבקשה תבחר בכסף. משפחתי צריכה אותו".‬ ‫תבכי, תעשי כל מה שצריך.‬
‫ואז תבחרי בפטור בכל מחיר.‬
‫כל מי שנמצא ברכב שלי רוצה פטור,‬
‫אבל בשורה התחתונה, אם אוכל להשיג את הכסף,‬
‫אני אקח אותו.‬
‫לכי על זה.‬
‫טוב, חבר'ה. הולכת להיות חלקלקה כשועלה.‬
‫זו סיטואציה שבה אני לא סומך על מונא,‬
‫בהתבסס על התגובה הפיזית שלה לכל זה.‬
‫בסופו של דבר, היא תעשה כרצונה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫יהיה נחמד לזכות ב-50,000.‬
‫לראות איך מונא מזעזעת את כולנו,‬ ‫וכולנו נקבל כסף.‬
‫אני לא מרוצה שמונא נמצאת בתפקיד הזה.‬
‫אני רק מקווה‬ ‫שכל דבר שהיא תעשה היום יועיל לקבוצה.‬
‫אני שמח שמנהלי המשא ומתן חזרו לחדר.‬
‫אני עוד לא אבקש לדעת מה החלטתם,‬
‫אבל אני רוצה לדעת‬ ‫מה חברי הצוות שלכם מעודדים אתכם לעשות.‬
‫רוצה להתחיל?‬ ‫-כן.‬
‫היעד הוא הפטור.‬
‫והקבוצה שלך?‬
‫אנחנו הולכים על הכסף.‬
‫ראיין שונאת את כולנו, אבל אנחנו נבחר בכסף.‬
‫אני לא מאמינה לך.‬
‫טוב… לא יודע מה להגיד לך.‬ ‫אנחנו בוחרים בכסף.‬
‫העניין הוא, שון, בוא נהיה כנים.‬
‫בבקשה.‬
‫אני רוצה את הכסף הזה.‬
‫אבל מה שאני לא רוצה‬
‫זה לכתוב 50,000 דולר על הנייר שלי‬ ‫ולראות שאתה כתבת את ההפך.‬
‫תסתכל לי בעיניים ותגיד איזו סיבה יש לך‬
‫להתנגד לרצון של ראיין ולקחת את הכסף.‬
‫חמישים אלף זה הכול.‬
‫אני רוצה להגדיל את קופת הפרס,‬
‫ואני רוצה שמי שיזכה בו‬ ‫ישמח על ההזדמנות לשנות את חייו.‬
‫זה הרגע שלנו לצבור כסף ולהגדיל את הקופה.‬
‫זה מה שאני רוצה. זה מה שאנחנו צריכים.‬
‫אני כאן בשביל הכסף.‬
‫כאילו, הכסף.‬
‫אני רוצה את זה.‬
‫אבל קשה לי, כשאני מסתכלת לך בעיניים,‬
‫לכתוב 50,000 דולר‬
‫בעוד שאתה תבחר בפטור,‬
‫כי אז פישלתי מבחינת כל מי שנמצא ברכב,‬
‫ואני איראה כמו טיפשה מוחלטת.‬
‫אני צריך לשלם על הלוואת הלימודים של אשתי.‬ ‫יש לי בן שלומד במכללה.‬
‫מאה אלף דולר ישנו את חיי המשפחה שלי.‬
‫אני אתבייש לחזור הביתה בידיים ריקות.‬
‫אני כותב 50,000 דולר.‬
‫תישארי עם ההרגשה הזאת.‬
‫בואי נעשה את זה. בואי נהיה גיבורים בשבילם.‬
‫טוב, מנהלי המשא ומתן…‬
‫בכל אחת מהמעטפות האלה,‬
‫ישנם שני כרטיסים.‬
‫על אחד כתוב "מזומן", ועל השני "פטור".‬
‫אבקש שתיכנסו לחדר הפרטי שלכם‬
‫ותחזרו הנה עם המעטפה שתכיל את הבחירה שלכם.‬
‫יש לכם שתי דקות לקבל החלטה סופית‬
‫בשם הצוותים שלכם.‬
‫אני רוצה את הפטור.‬
‫אבל האם שכנעתי אותה לקחת את הכסף?‬
‫לא יודע. אי אפשר לדעת.‬
‫חמישים אלף דולר שיתווספו לקופה.‬
‫- מזומן -‬
‫אבל עד כמה אוכל לסמוך על שון?‬
‫זה מסוכן.‬
‫אבל סיכון גבוה מניב תגמול גבוה.‬
‫ברוכים השבים.‬
‫אפשר לקבל את המעטפות, בבקשה?‬
‫בהתאם להחלטתכם,‬
‫תצאו מהחדר הזה עם 50,000 דולר‬ ‫שיתווספו לקופת הפרס,‬
‫או פטורים לכל חברי הצוות שלכם,‬
‫או שום דבר.‬
‫שנבדוק מה מכילה מעטפה מספר אחת?‬
‫אתם יודעים, בדיוק חשבתי…‬
‫ארי!‬
‫זה יהיה חצוף לעשות את זה‬ ‫כשרק שלושתנו כאן, נכון?‬
‫כאילו, אני לא רוצה להחריג אף אחד.‬
‫בחיי!‬
‫בואו נצטרף לשאר חברי הצוותים. קדימה.‬
‫תוכלו להיות עשירים יותר ב-50,000 דולר.‬
‫אחד מהצוותים עשוי להיות‬ ‫מוגן לחלוטין בהדחה הבאה.‬
‫או… שתוכלו לצאת מכאן בלי כלום.‬
‫מוכנים לגלות?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫בואו נתחיל עם שון.‬
‫במעטפה שלו, יש לנו…‬
‫פטור.‬
‫-כן.‬
‫שנבדוק מה יש בזו של מונא?‬
‫מונא, בבקשה, תעשי לפחות‬ ‫דבר אחד למען הקבוצה.‬
‫ובבקשה תגידי לי שבחרת בפטור.‬
‫לקבל פטור כדי להבטיח את מקומי‬ ‫במשימה הבאה, זה הדבר הכי חשוב.‬
‫זה כרטיס הזהב.‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן-קיש‬