‫ברוכים הבאים למלזיה.‬
‫סובבו ימינה. זה שמאלה.‬ ‫-לא!‬
‫"החפרפרת" הוא משחק…‬
‫אין לנו פגיעות.‬
‫בתוך משחק…‬ ‫-חייגי שתיים לתיקון.‬
‫בחרת במזומן, נכון?‬ ‫-בחרתי ב-100 אחוז במזומן.‬
‫בתוך משחק.‬
‫קדימה!‬
‫כן.‬
‫כל אחד יכול להיות החפרפרת.‬ ‫-זה מחריד.‬
‫כל אחד יכול לקחת את הכסף.‬ ‫-לא!‬
‫למה שאבטח במישהו?‬
‫…בתור שוטר סמוי.‬
‫באתי לשחק משחק.‬
‫האם זו חבלה, או חוסר יכולת מכוון?‬
‫השחקנים צריכים לבטוח בי? לא.‬
‫- פטור -‬
‫זה לא ייגמר טוב.‬
‫אני מזכיר לכם שקופת הפרס‬ ‫עומדת על סך של 59,500 דולר.‬
‫ההצעה הגבוהה ביותר עבור הפטור הייתה על סך…‬
‫כשקיבלתי את הפטור האחרון תמורת כ-30,000,‬
‫כולם יצאו מדעתם.‬
‫אני מקווה שזה לא יחצה‬ ‫איזשהו סכום שערורייתי.‬
‫חמישים ותשעה אלף וחמש מאות דולר.‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫אתה רציני? זה אמיתי?‬
‫זה אמיתי?‬ ‫-זה אומר שקופת הפרס שלכם התאפסה.‬
‫תחשבו על כל דבר שעשיתם במשחק הזה.‬
‫כל דבר קטן.‬
‫בשלב הזה, זה חסר משמעות.‬ ‫-זה הביא אותנו לאפס?‬
‫תשלחו אותי הביתה. לא מבינה למה אני פה.‬
‫חלקנו משקיעים את כל מה שיש לנו.‬
‫לא באנו הנה כדי לטייל.‬
‫- קווילין‬ ‫נהג אוטובוס -‬
‫אלוהים, בדיוק כשזה התחיל להיות רציני. אתם…‬
‫ואז אנחנו מנסים להבין מי עשה את זה.‬
‫אחרי שטוני עזב, חשבתי שכל החרא הזה נגמר.‬
‫כאילו, נגמר.‬
‫חשבתי שזה נגמר!‬
‫התכוונו לעבוד ולנסות‬ ‫לצבור סכום בשביל מישהו.‬
‫ואז, בום! בהזדמנות הבאה, הוא נעלם.‬
‫אני בוטח בניש ובשון.‬
‫יש להם מספיק שכל לא לעשות את זה.‬
‫אני לא בוטח במייק ובמונה,‬
‫ואני חושב שאחד מהם הגיש את ההצעה.‬
‫האדם שהגיש את ההצעה יודע מי הוא.‬
‫האם האדם הזה רוצה להרים יד?‬
‫מה?‬
‫-אתה רציני?‬
‫הצעת… יו.‬
‫ניש, אתה טיפש?‬ ‫-קצת, אני מניח.‬
‫לא, אתה טיפש לגמרי.‬
‫פשוט תצעקו עליי עכשיו.‬
‫ויתרת הרגע על כל דולר שהיה לנו.‬
‫זה חתך אותי.‬
‫חתך אותי עמוק בנשמה.‬
‫כי הוא הוכיח שאפשר לבטוח בו.‬
‫אילו זה היה מישהו אחר, ברור שהייתי כועס.‬
‫זה בכלל לא משנה מה תגיד.‬
‫אבל ניש? ואו.‬
‫ניש, ברכותיי.‬
‫תודה.‬
‫זכית בפטור בעלות של 59,500 דולר.‬
‫בוא לקחת את הפרס שלך.‬
‫אני לא רוצה להסתכל על זה.‬
‫הייתי די לא אנוכי במשחק הזה.‬ ‫במשימה הראשונה כמעט הודחתי.‬
‫אם תיכשלו, מנהיג הקבוצה הוא זה שיודח.‬
‫במהלך משימת ארגזי המשלוחים,‬ ‫כל השאר שיחקו באנוכיות.‬
‫מישהו שיקר. או הרבה אנשים.‬
‫כמה אנשים.‬
‫אז ביי, כסף. הפטור הזה שלי.‬
‫אני אשיג את מה שאני צריך‬ ‫כדי לנצח במשחק הזה.‬
‫לקחת כמעט 60,000 דולר.‬
‫אתה בכלל מבין כמה כסף זה? 60,000 דולר.‬
‫יש כאן כאלה שלא מרוויחים סכום כזה בשנה,‬
‫ואתה ויתרת עליו,‬ ‫בעוד שהוא יכול היה לשנות למישהו את החיים.‬
‫אתה יושב שם ומחייך,‬ ‫בידיעה שמה שעשית לא תרם למשחק בשום צורה.‬
‫אנחנו כאן כבר שבועות.‬ ‫השקענו דם, יזע ודמעות במשימות האלה.‬
‫גם אני.‬ ‫-אתה לא!‬
‫כל מה שעשית זה להגיד לאנשים מה לעשות,‬ ‫לדבר מעליהם, ולהיות שמוק! אז תסתום!‬
‫אני יודע בוודאות שאם זה לא הייתי אני,‬ ‫זה היה מישהו אחר.‬
‫כולם מתחזים לצדיקים‬ ‫וטוענים שלא היו עושים את זה.‬
‫למעשה, הם כועסים כי ניצחתי.‬
‫זה העניין האמיתי.‬
‫הוא פשוט חסר ביטחון‬ ‫ביכולת שלו לגלות מי החפרפרת,‬
‫אז הוא היה נואש לזה.‬
‫אני מוכן ללכת הערב, כבר לא אכפת לי.‬ ‫-למה אני כאן?‬
‫בסדר.‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫איבדתי את כל החברים שלי.‬
‫בשביל מה אני כאן? למה אני כאן?‬ ‫-כן.‬
‫לא אכפת לו מאיתנו או מהכסף.‬ ‫-שישים אלף.‬
‫הכול עד עכשיו היה לחינם.‬
‫זה נועד לשנות חיים של מישהו.‬ ‫נותרו לנו רק ארבע או חמש משימות.‬
‫מה יהיה סכום הפרס? עשרים אלף?‬ ‫-זה מעלה תהיות למה בכלל להיות כאן.‬
‫קופה שלמה!‬ ‫-אני רחוקה מהילדים.‬
‫פספסתי את החופשה המשפחתית שלי בגלל זה.‬ ‫פשוט נמאס לי.‬
‫אני לא רואה שום היגיון בכך.‬
‫אם ניש הוא החפרפרת, זה היה צעד מסוכן מאוד.‬
‫אבל גם לא הגיוני ששחקן יעשה דבר כזה.‬
‫למה לרוקן את הקופה ולא להשאיר כסף לזכייה?‬
‫אולי אני צריכה לבחון יותר את ניש.‬ ‫האם החפרפרת עושה כאן תרגיל?‬
‫תראו, עשיתי את זה מאחורי הגב שלכם.‬ ‫מגיע לי כל מה שיקרה לי.‬
‫לדעתי, אני אחד מהשחקנים הישרים ביותר.‬
‫נכון, קיו.‬ ‫-בטחתי בניש.‬
‫חשבתי שאני והוא ממוקדים בהוספת כסף לקופה.‬
‫לכולנו הייתה מטרה משותפת.‬
‫היית אמור להיות המנהיג שלנו, ובטחנו בך.‬
‫זה זעזע אותי.‬ ‫לא חשבתי שהוא יעשה את זה. לא הוא.‬
‫ועכשיו כל תוכנית המשחק שלי השתנתה.‬
‫התמקדתי באנשים מסוימים,‬ ‫ועכשיו הוא עשה את זה.‬
‫ועכשיו לקראת השאלון,‬ ‫אני כבר לא יודע במי להתמקד,‬
‫כי עכשיו הוא מיקם את עצמו‬ ‫גבוה יותר ברשימת החשודים.‬
‫שחקנים, התאספו בבקשה במתקן‬ ‫כדי להתכונן לשאלון הבא,‬
‫כי הערב, שחקן נוסף יודח.‬
‫סליחה שאכזבתי את המעטים מכם‬ ‫שיש לי קשרים קרובים איתם.‬
‫מן הסתם, אני לא רוצה לאכזב אף אחד.‬
‫בניתי אמון איתכם. עבדתי קשה מאוד.‬
‫יהיה אפילו צבוע יותר מצידי להתנצל.‬
‫לא כי אני לא מרגיש רע,‬ ‫אלא כי הייתי עושה זאת שוב.‬
‫המאמצים שלכם לעבוד כצוות לא הצליחו.‬
‫אבל אני יכול להגיד לכם‬
‫שיהיו עוד הזדמנויות‬ ‫לבנות מחדש את קופת הפרס.‬
‫אבל קודם נצטרך להיפרד משחקן נוסף הערב.‬
‫ניש, אתה ממשיך הלאה בבטחה‬ ‫לשלב הבא בהרפתקה הזאת.‬
‫כן.‬
‫שאר חברי הקבוצה יענו על שאלון בן 20 שאלות‬
‫לגבי האדם שלדעתכם הוא החפרפרת.‬
‫והשחקן שידע הכי פחות על זהות החפרפרת‬
‫יודח מייד.‬
‫שחקנים, בואו נגלה מה אתם יודעים.‬
‫- שם: האנה -‬
‫כולנו נשברנו נפשית אחרי מה שניש עשה,‬
‫כך שהיה קשה מאוד להשיב על השאלון.‬
‫אין ספק שהרגשות שלי מפריעים לי עכשיו.‬
‫זה יכול להיות ההבדל בין ללכת הביתה או לא.‬
‫אני חושדת בניש, במונא ובמייקל.‬
‫מייקל חיבל בכל אחת מהמשימות.‬
‫מונא דרמטית מדי‬ ‫בכל פעם שאנחנו מפסידים כסף,‬
‫שזה מהלך מעולה אם את החפרפרת.‬
‫וניש רוקן לנו את כל הקופה,‬
‫כך שהוא מעורר יותר ויותר חשד‬ ‫עם כל שנייה שעוברת.‬
‫אני ממשיכה ללכת עם תחושת הבטן שלי‬ ‫שבזכותה נשארתי ללא פטור.‬
‫אז פיצלתי את התשובות בין כמה אנשים.‬
‫מונא היא החשודה המובילה שלי.‬
‫בסרטון שראינו בקולנוע,‬
‫האופן שבו היא תיארה‬ ‫את צורת המשחק שלה כחפרפרת‬
‫התאים במדויק להתנהלות שלה במשחק.‬
‫והבחירה של ניש‬ ‫לתת הצעה עם כל הכסף במכה אחת‬
‫עוררה בי חשד.‬
‫אני ממש לחוץ.‬
‫מייקל היה בראש הרשימה שלי.‬
‫לדעתי, כדאי להעמיס משהו על המשאית של שון.‬
‫הוא יודע לשקר טוב כל כך,‬ ‫שהוא מאמין לעצמו וכל השאר מאמינים לו.‬
‫- מי החפרפרת? -‬
‫ויש את ניש, האיש שבגללו איבדנו את כל הכסף.‬
‫זה נועד לשים אותו על הכוונת,‬ ‫או שזה היה מהלך של החפרפרת?‬
‫האם ניש הוא החפרפרת?‬
‫היי, חברים.‬
‫השם הראשון שאכניס הוא…‬
‫שון.‬
‫- שון -‬
‫השחקנית הבאה…‬
‫היא האנה.‬
‫- האנה -‬
‫הבא בתור הוא קיו.‬
‫- שם: קווילין -‬
‫- קווילין -‬
‫הלב שלי צנח.‬
‫המסע שלך נעצר כאן, קיו.‬
‫זה קשה כל כך.‬
‫קיו!‬
‫כן! קיו!‬ ‫-קדימה, קיו!‬
‫אני אתגעגע אליך!‬
‫קיו, אתה היית החבר הכי לא אנוכי‬ ‫מבין כולם בקבוצה, מההתחלה ועד הסוף.‬
‫כן.‬ ‫-איך אתה מרגיש עכשיו?‬
‫זה קשה. אבל זו הייתה זכות להיות כאן.‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫המשחק הזה היה הכול בשבילי.‬
‫הוא היה משמעותי בשבילי‬ ‫יותר ממה שאמור היה להיות.‬
‫ואני חושב שזה מה שכואב.‬
‫זו הסיבה שאני מתרגש. רציתי את זה כל כך.‬
‫פשוט רציתי שאימא שלי תהיה גאה בי,‬ ‫שהמשפחה שלי תהיה גאה בי.‬
‫פשוט רציתי לעשות משהו‬ ‫שיוכל לשנות את חייהם לשם שינוי.‬
‫זה פשוט קשה.‬
‫השביעייה האחרונה.‬
‫אני שמחה להיות פה.‬
‫אני מתרגשת לראות אותו עוזב.‬
‫במיוחד בסיבוב שבו‬
‫האדם שלקח 60,000 דולר מהקופה יושב לו בנוח.‬
‫והאדם שהיה מחויב באמת‬ ‫להוסיף כסף לקופת הפרס‬
‫עוזב בסופו של דבר.‬
‫אני מרגיש שהיום הזה‬ ‫היה יום קשה שהסעיר את הרגשות של כולם.‬
‫של כולם.‬
‫אז בואו ננסה לשחק את המשחק‬ ‫כאילו קיו עדיין כאן.‬
‫יש לי המון כבוד כלפיו.‬
‫וזה מבאס, אבל זו המציאות בסיטואציה שלנו.‬
‫נסיעה בטוחה, קיו.‬ ‫-תודה.‬
‫זה הכי קשה עד כה.‬
‫לא הרגשתי שום אשמה‬ ‫על שעשיתי מהלך נועז ואנוכי כזה.‬
‫אין לדעת מה מחכה מעבר לפינה.‬
‫אתה לא יודע למה לצפות מהמשחק הזה.‬
‫- החפרפרת -‬
‫מעיירת החוף פורט קלנג‬
‫למדינת פראק הצפונית עוצרת הנשימה.‬
‫השחקנים כעת נהנים ממנוחה שבהחלט מגיעה להם.‬
‫אבל הם עומדים לקבל תזכורת שבמשחק הזה,‬
‫שום דבר הוא אף פעם לא כפי שהוא נראה.‬
‫ארוחת בוקר ליד הבריכה.‬
‫איזה ג'נטלמן.‬
‫היום אני פשוט מנסה להיות חיובית.‬
‫נכון שזה ממש מהמם?‬
‫קיו. איזה שחקן.‬
‫שחקן קבוצתי בהחלט.‬ ‫-מותק של בחור.‬
‫אני אוהב את קיו.‬
‫צריך אותו פה כדי לצבור כסף.‬ ‫הוא נכס. הוא יקר ערך.‬
‫אני מרגיש שמישהו‬ ‫יצטרך לקחת על עצמו את תפקיד המנהיג היום.‬
‫אנשים לא יציבו את ניש בתפקיד הזה.‬ ‫מסקרן אותי לראות איך ניש יתפקד היום.‬
‫אני…‬
‫מה לעזאזל?‬
‫אף אחד לא יסמוך עליו או יקשיב לו, אז…‬ ‫-הוא שרף את הגשר.‬
‫בזבזתי את כל קופת הפרס תמורת פטור.‬
‫אבל אני כאן.‬
‫הייתי לחוץ לגבי השאלון,‬
‫כי בשלב הזה אין לי מושג מי החפרפרת.‬
‫עכשיו הפכתי למטרה.‬ ‫אני חייב להיות קצת יותר ממוקד.‬
‫נתראה בקרוב.‬ ‫-ביי, מותק.‬
‫"שלום, האנה. כולכם הסכמתם‬ ‫שקיו רצה להוסיף כסף לקופה."‬
‫"החדשות הטובות הן שהוא עדיין יכול."‬
‫"הצביעו אם להחזיר את קיו למשחק…"‬
‫"ואם הוא יחזור…"‬
‫"20,000 יתווספו לקופת הפרס."‬
‫"ענו בכן או לא. ארי."‬
‫אלוהים. מה כל השאר יעשו?‬
‫אנחנו צריכים את הכסף. מאוד.‬
‫אבל 20,000 דולר לא משתלמים‬ ‫כשמחזירים למשחק שחקן‬
‫שיודע למה הוא הלך הביתה.‬
‫אם נחזיר מישהו שהרגע השיב על השאלון,‬
‫הוא יחזור למשחק עם יתרון.‬
‫אין מצב. הוא יודע יותר מדי.‬
‫קיו תמיד ניסה להוסיף כסף לקופה,‬ ‫ותמיד ידעתי שהוא ישר מספיק לעשות זאת.‬
‫אז אם יש מישהו שצריך שיהיה לצידי עד הסוף,‬ ‫הייתי רוצה שהוא יהיה קיו.‬
‫אז בטח שכן, בואו נחזיר את קיו.‬
‫- כן -‬
‫מדובר בקיו ובכסף.‬
‫אני אענה "כן".‬
‫- כן -‬
‫אנחנו מרוששים,‬
‫וקיו תמיד התאמץ להכניס כסף לקופה,‬
‫וניסיון העבר מוכיח זאת.‬
‫ובשלב הזה של המשחק, אני חייבת להסתכן.‬
‫- כן -‬
‫קיו, אחי.‬
‫לא.‬
‫אני אוהב אותך, קיו, אבל…‬
‫אתה לא יכול לחזור.‬
‫אין סיבה להוסיף עוד אנשים למשחק‬ ‫כשכולנו כאן עדיין נאבקים.‬
‫אני חושב ש… זה יוסיף לנו עוד מכשול.‬
‫סליחה, קיו. אני אוהב אותך, אחי,‬ ‫אבל אני צריך לחשוב על עצמי.‬
‫אני מרגיש שאלה לא החיים האמיתיים.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אני רוצה לשכב כאן כל היום.‬ ‫-מבין אותך.‬
‫אפשר לבטל את המשימה?‬
‫שלום.‬
‫שלום לכם.‬ ‫-היי, ארי!‬
‫שלום.‬ ‫-בוקר טוב, שחקנים.‬
‫שלום, ארי.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫חברים, כל אחד מכם בחר‬
‫אם להחזיר את קיו למשחק או לא.‬
‫בואו נעבור על אלה שבחרו "לא".‬
‫ראיין, ניש, מייקל ושון.‬
‫בחרתם "לא".‬
‫- ארבעה בחרו "לא"‬ ‫ראיין, ניש, מייקל, שון -‬
‫מה? אני בחרתי "כן". אתם רציניים?‬
‫לא, אין מצב.‬ ‫-ממש לא.‬
‫צריך להדיח שחקנים ולהמשיך הלאה.‬
‫אם נחזיר אותו, אנחנו נחזור אחורה בזמן.‬
‫הוצאתי כמעט 60,000 דולר‬ ‫כדי לוודא שאהיה כאן היום.‬
‫עשיתי זאת כדי להבטיח את ביטחוני.‬
‫דיאנה, מונא והאנה, בחרתן "כן".‬
‫- שלוש הצביעו "כן"‬ ‫דיאנה, מונא, האנה -‬
‫טוב חברים, זו לא הצבעה שבה הרוב יקבע.‬
‫ידעתי. ידעתי, אחי.‬
‫בואו נביא אותו.‬
‫נתלוש את הפלסטר וזהו.‬
‫חזרתי.‬
‫מה קורה, קיו?‬
‫אני שמח.‬
‫זו הרגשה נהדרת לחזור. הרגשה נהדרת.‬
‫היי, חמודים שלי.‬ ‫-היי, מותק.‬
‫שלום לכולם.‬ ‫-שלום, קיו.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב. אתה?‬
‫אני בסדר.‬
‫הבוקר,‬
‫כל אחד מחבריך לשעבר לקבוצה‬ ‫התבקש לקבל החלטה.‬
‫להחזיר אותך למשחק‬ ‫ולהוסיף 20,000 דולר לקופת הפרס,‬
‫או לשלוח אותך הביתה לתמיד.‬
‫כדי לזכות שוב במקומך במשחק,‬
‫תצטרך להגיד לי בדיוק כמה שחקנים בחרו "כן",‬
‫וכמה בחרו "לא".‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫יו, זה מטורף,‬
‫כי כולם משקרים במשחק הזה.‬
‫אז אצטרך לנסות להסתמך‬ ‫על האינסטינקטים ועל האינטואיציה שלי,‬
‫כי אני ממש רוצה להישאר במשחק.‬
‫אני אצטרך תשובה ממך בעוד חמש דקות.‬
‫והזמן שלך מתחיל עכשיו.‬
‫היי, קיו.‬ ‫-מביך.‬
‫מה קורה, חבר'ה?‬ ‫-מה קורה?‬
‫ניש.‬
‫אפשר לשאול כמה הסכימו?‬
‫- שלוש בחרו "כן"‬ ‫ארבעה בחרו "לא" -‬
‫בסדר.‬
‫אגיד לך את האמת.‬
‫אני ואתה תפקדנו היטב ביחד במספנה,‬ ‫אז הסכמתי.‬
‫שקר.‬
‫אני מנסה לפענח את זה בראש שלי.‬
‫אני יודע שמייקל נוטה להיות קצת…‬
‫אז אני כזה…‬ ‫אני לא חושב שמייקל רוצה אותי כאן.‬
‫למה שתבחר להחזיר אותי?‬ ‫-אנחנו צריכים כסף.‬
‫ואם להחזיר אותך לכאן ייתן לנו 20 אלף,‬ ‫הרי מזומן זה הדבר שבשבילו אנחנו כאן.‬
‫אני מתגעגע לאחווה.‬
‫אתה ואני התחברנו באופן מושלם‬ ‫בשתי המשימות האחרונות.‬
‫כן.‬ ‫-והנוכחות שלך חסרה לי.‬
‫ואני רוצה שתהיה כאן.‬
‫אני ושון בילינו הרבה זמן אחד על אחד ביחד.‬
‫ואני בוטח בו.‬
‫אני חושב, שון בטח הסכים.‬
‫אני מאמין שאתה דובר אמת.‬ ‫-תודה.‬
‫אני חושבת, ואו,‬ ‫לא ידעתי ששון מסוגל לשקר ככה.‬
‫זו הייתה הצגה שלמה.‬
‫ובשלב הזה, אני צריכה לשנות גישה.‬
‫כי אנחנו צריכים את הכסף הזה.‬
‫נותרו שתי דקות.‬
‫אתה סתם מבזבז זמן. זה ארבעה מול שלושה.‬
‫אמרתי שאתה מבזבז זמן. זה ארבעה מול שלושה.‬
‫שלושה בחרו "כן".‬
‫וארבעה בחרו "לא".‬
‫אתה תאמין למונא?‬
‫כבר מההתחלה לא ממש האמנתי למונא.‬
‫אבל יש לה מבט שמזכיר את אימא שלי.‬
‫היא יושבת לאחור ככה, מסתכלת עליי ככה,‬
‫ומטה את הראש כזה, "שלושה".‬
‫אני כזה, יו, בסדר.‬
‫מונא לא משקרת לך.‬
‫תסתכל לי בעיניים. זה ארבעה מול שלושה.‬
‫נותרה דקה.‬
‫אני שוקל לומר שארבעה בחרו "כן".‬
‫כי אני מאמין לשון.‬
‫אבל אני מסתכל על מונא, ויש לה מבט כזה…‬
‫הזמן נגמר.‬
‫קיו, הגיע הזמן לתשובה שלך.‬
‫אני צריך לדעת כמה אנשים בחרו "כן"‬ ‫וכמה אנשים בחרו "לא".‬
‫שלושה "כן". ארבעה "לא".‬
‫ברכותיי.‬ ‫-כן.‬
‫זה לא אמיתי, בנאדם.‬
‫לא רק שחזרת למשחק,‬
‫אלא גם הבאת איתך…‬
‫בחיי!‬ ‫-עשרים אלף דולר שיתווספו לקופת הפרס.‬
‫כל הכבוד! כסף!‬
‫יש, חזרתי!‬
‫אבל זה רק מראה‬ ‫כמה מטורף המשחק הזה יכול להיות.‬
‫האנשים שבטחתי בהם, כמו ניש ושון,‬
‫אפשר לומר שהם בגדו בי.‬
‫והאנשים שלא בטחתי בהם, כמו מונא,‬
‫מראים לי שאני יכול לבטוח בהם,‬ ‫כי הם החזירו אותי למשחק.‬
‫המשחק הזה, בחיי.‬
‫זה מטורף.‬
‫טוב, קיו, ברוך שובך.‬
‫תודה.‬
‫צוות, אתם מוכנים למשימה הבאה שלכם?‬
‫בואו נצא לדרך.‬ ‫-כן.‬
‫בדיוק כמו בזיהוי החפרפרת,‬ ‫תצטרכו להסתכל עמוק מתחת לפני השטח.‬
‫המשימה הבאה שלכם‬ ‫תיראה כמו מתוך סרט של אינדיאנה ג'ונס.‬
‫מה?‬
‫אתם תצאו להרפתקה נועזת במערה.‬
‫הרפתקה במערה?‬
‫זה אדיר.‬
‫מתחת לנוף הירוק והשופע הזה‬
‫חבוי מבוך של מערות עמוקות, אפלות ומאיימות.‬
‫אתם תתחלקו לשני צוותים,‬
‫ותצטרכו להגיע בהצלחה לשני חדרים שונים,‬
‫שבכל אחד נמצאים ארבעה פסלונים עתיקים.‬
‫אבל רק פסלון אחד בכל מערה‬ ‫הוא אמיתי ושווה כסף שיתווסף לקופה.‬
‫הגיע הזמן לבחור צוותים.‬ ‫צוות הנהר וצוות החבל.‬
‫צוות החבל יצטרך להתמודד עם גבהים.‬
‫צוות הנהר יצטרך להתמודד עם חללים צפופים.‬
‫חברי הצוות יצטרכו לעבוד יחד‬ ‫כדי לנוע דרך נתיב מים תת קרקעי‬
‫דרך אפלה קלאוסטרופובית.‬
‫מה?‬
‫אני בצוות החבל.‬
‫אני אהיה בעייתי בחלל קלאוסטרופובי.‬ ‫זה אחד הפחדים הכי גדולים שלי.‬
‫נראה לי שזה די ברור, לא?‬ ‫אנשים חזקים פיזית בצוות החבל.‬
‫אז חבל, חבל?‬
‫אני צופה בניש כמו נץ.‬
‫אם הוא ינסה להוציא כסף מהקופה,‬ ‫אני צמודה אליו.‬
‫ואם הוא החפרפרת, זה כנראה ימנע ממנו לחבל.‬
‫הצד החזק שלי הוא החבל.‬ ‫-כן.‬
‫כבר הייתי בגובה. התגברתי על זה.‬
‫אני אכנס למערות המים.‬ ‫-אני אכנס למים עם שון.‬
‫מים?‬ ‫-כן.‬
‫נוח לך עם זה. נוח לי עם זה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אני גרועה בפעילויות פיזיות.‬
‫אין לי ברירה אלא להיות בצוות הנהר.‬
‫אבל אני סובלת מקלאוסטרופוביה,‬
‫אז אני מפחדת מאוד.‬
‫אני אתגבר על זה.‬ ‫-דיאנה, את בסדר עם זה? בסדר.‬
‫נכון לעכשיו, אני מונא ודיאנה‬ ‫בצוות של המים.‬
‫חסר לנו עוד אחד.‬
‫עכשיו כשחזרתי למשחק,‬
‫אולי אצטרך לשנות את הטקטיקה שלי.‬
‫אני חושב, מי השחקנים‬ ‫שלא כיוונתי אליהם בתשובות לשאלון?‬
‫אולי כדאי להתחיל לבחון אותם.‬
‫אני אעשה את זה.‬ ‫אם צריך שאכנס למים, אני אכנס. אין בעיה.‬
‫אז יש לנו שני צוותים.‬
‫צוות הנהר.‬
‫דיאנה, מונא, שון, וברוך שובך, קיו.‬
‫- צוות הנהר -‬
‫ובצוות החבל, ניש, מייקל, האנה וראיין.‬
‫- צוות החבל -‬
‫כל צוות ינוע במערכת מערות משלו‬
‫עד לחדר הפסלונים העתיקים.‬
‫לאורך הדרך,‬
‫שני הצוותים יצטרכו להתמודד‬ ‫עם שלושה חדרי חידות.‬
‫כל חידה שתפתרו נכון, תזכה אתכם בטוטם אבן.‬
‫כל טוטם אבן שתביאו איתכם לתא האחרון‬
‫יסיר פסלון מזויף אחד.‬
‫אז אם תפצחו את שלוש החידות,‬ ‫תוכלו להבטיח לעצמכם את הפסלון האמיתי.‬
‫תראו, פשוט צריך לתת בראש,‬ ‫לעשות מה שצריך לעשות.‬
‫אבל חשוב שנקשיב זה לזה ונעשה את זה לאט.‬
‫אני רק אצעק עלייך כדי שתזדרזי.‬
‫אם תבחרו את הפסלון האמיתי,‬ ‫תרוויחו 20,000 דולר.‬
‫אז אם שני הצוותים יצליחו,‬
‫תוכלו להרוויח סכום מרשים של 40,000 דולר.‬
‫אל תבזבז הכול, ניש.‬
‫יש לכם שעה אחת להשלים את המשימה.‬
‫בהצלחה.‬
‫נכון שזה מטורף? תראו את המקום הזה.‬ ‫אף פעם לא הייתי במערה.‬
‫אף פעם? אפילו לא בטיול שנתי?‬
‫- סכנה -‬
‫יש!‬
‫קדימה, צוות!‬ ‫-קדימה!‬
‫תעשו את זה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אל תשכחו להדליק אורות.‬
‫אורות דלוקים.‬ ‫-אורות.‬
‫זה אמיתי.‬
‫אני במערה.‬
‫מעולם לא הייתי במערה.‬ ‫אני חווה קלאוסטרופוביה אפילו במעליות.‬
‫זהירות על הראש, חבר'ה.‬
‫לא אני.‬ ‫-רוצים ללכת משם או במים?‬
‫זה יהיה קל יותר.‬ ‫-נלך בעקבות הנהר.‬
‫להיקבר בחיים זה פחד ענק שלי.‬ ‫אני לא יודעת אם אצליח לעשות את זה.‬
‫אלוהים.‬
‫כן.‬
‫כשמחליטים לנסות ואז מתחרטים.‬
‫אנחנו נלך משם, טוב?‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב.‬ ‫-אין דרך חזרה.‬
‫טוב, נצטרך להתכופף.‬
‫זה ממש נמוך. תצטרכי לרדת על הברכיים, די.‬
‫לא. אני לא… לא.‬ ‫לא נראה לי שאני מסוגלת לעשות את זה, חבר'ה.‬
‫את מסוגלת. זה שום דבר.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה, צוות.‬ ‫-מוכנה? בסדר.‬
‫אלוהים. מונא.‬ ‫-תזכרי להדליק את האור.‬
‫אני ממש אזחל.‬
‫אני אוהבת את דיאנה.‬
‫עם זאת, די חששתי‬ ‫בגלל הפחד שלה ממקומות סגורים.‬
‫כי יש לנו רק 60 דקות.‬
‫דיאנה, אם את מפחדת, תיצמדי לקרקע.‬
‫בסדר.‬
‫אני אעצום עיניים.‬ ‫-קיו, אתה איתה?‬
‫כן, אני איתה. תני לי את היד שלך.‬
‫תיצמדי לקרקע.‬
‫זה ממש קשה.‬
‫תמשיכו בלעדיי. אני אישאר כאן.‬
‫אני לא מסוגלת להגיע לשם.‬
‫זה נראה קשוח.‬
‫אני מוכן לכל דבר שיקרה.‬
‫אני חושבת שנצטרך לרדת.‬
‫תיזהרו, אבל אנחנו חייבים לזוז.‬
‫זה בהחלט תלול.‬
‫ואו. זה נראה עמוק.‬
‫אני לא רואה את התחתית.‬
‫טוב, חבר'ה, בואו נזדרז.‬
‫אני לא יודע איך זה ילך.‬
‫קדימה, ראיין.‬
‫נתראה בתחתית.‬
‫נתראה בגיהינום.‬
‫תנו לה להתרכז. אנחנו לחוצים בזמן.‬ ‫-את מסתדרת מצוין.‬
‫זו סיטואציה ממש מלחיצה.‬
‫אנחנו חייבים להתרכז,‬
‫כי טעות אחת עלולה לעלות לנו 20 אלף.‬
‫אתה מסתדר?‬
‫מסתדר?‬
‫הרתמה שלי יוצאת מהמקום.‬
‫אתה מסתדר, מייק?‬
‫לא יודע. זה נראה די תלול.‬
‫מה קורה?‬
‫היי, מייק, תיזהר.‬
‫מייקל!‬ ‫-תיזהר.‬
‫מייקל קצת מתקשה.‬
‫אנחנו מחליקים.‬
‫אתה מנסה לעשות את זה בכוונה? אני לא יודע.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫חייבים להמשיך. אנחנו לחוצים בזמן,‬ ‫אז בואו נמהר.‬
‫- צוות הנהר‬ ‫כניסה -‬
‫כן. בואו נעשה את זה.‬
‫קדימה. הנה זה בא.‬ ‫-בסדר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫כן.‬
‫מה זה?‬ ‫-מה יש לנו פה?‬
‫רוצים לראות אם יש משהו בתיבות האלה?‬
‫לא, אבל כן, בואו נעשה את זה.‬
‫מוכנים? אחת, שתיים, שלוש.‬
‫קדימה.‬ ‫-תפתח את הדבר הזה.‬
‫"המשיכו את הסדרה."‬
‫צוות הנהר, החידה הראשונה שלכם‬ ‫היא להמשיך את הסדרה שמסומנת על העץ.‬
‫שלוש תשובות אפשריות מוצגות מול הטוטמים.‬
‫קחו את הטוטם שמייצג את התשובה הנכונה.‬
‫אבל תזדרזו,‬
‫כי יש לכם רק 90 שניות לפני שהם ייעלמו.‬
‫הם יורדים.‬
‫המשיכו את הסדרה.‬
‫-אחת, אחת, שתיים, שלוש, חמש.‬
‫אני בחורה של סדרות, של מספרים.‬
‫אני מתמודדת עם סדרות כל הזמן‬ ‫בעבודה שלי כמהנדסת תוכנה.‬
‫אחת ועוד אחת שווה שתיים.‬ ‫-שתיים.‬
‫שתיים ועוד אחת שווה שלוש.‬ ‫-שתיים ועוד…‬
‫שלוש ועוד שתיים שווה חמש.‬
‫חמש ועוד שלוש שווה שמונה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫זה.‬ ‫-שמונה?‬
‫נבחר בזה?‬ ‫-מאה אחוז.‬
‫אני בטוחה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אלוהים.‬ ‫-מאה אחוז.‬
‫צוות הנהר, שמונה זו התשובה הנכונה.‬
‫תביאו את הטוטם הנכון לחדר האחרון,‬
‫ושם תוכלו לפסול איתו‬ ‫את אחד מהפסלונים המזויפים.‬
‫בואו נזוז!‬ ‫-קדימה.‬
‫- צוות הנהר‬ ‫כניסה -‬
‫- צוות החבל‬ ‫כניסה -‬
‫חבר'ה, הצלחנו.‬
‫טוב.‬
‫אלוהים, זה ממש מגניב.‬ ‫-יש כאן ארגזים.‬
‫יש משהו בארגזים האלה?‬ ‫-תבדקו בתוכם.‬
‫חבר'ה.‬
‫מה כתוב בפתק?‬
‫כתוב, "המשיכו את הסדרה".‬
‫צוות החבל, החידה שלכם חקוקה בסלע.‬
‫ענו נכון כדי לפסול‬ ‫פסלון מזויף בחדר האחרון.‬
‫אבל תזדרזו.‬
‫תראו!‬ ‫-הם כבר זזים.‬
‫קדימה!‬
‫טוב, מה זה? שבע, שמונה…‬ ‫-שמונה, 12.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫בעקבות המהלך הנועז‬ ‫של ריקון קופת הפרס רק למען עצמי,‬
‫ברור שאנשים כבר לא יבטחו בי כמו פעם.‬
‫אני חושב שהמטרה שלי במשימה הזאת‬ ‫היא לחזור לעמדה‬
‫שבה ארגיש שאני יכול להוביל ולקבל החלטות,‬ ‫כי בסופו של דבר, אני רוצה שאנשים יבטחו בי.‬
‫זה יכול להיות, אחת ועוד אחת שווה שתיים.‬
‫אחת ועוד שתיים שווה שלוש.‬ ‫שתיים ועוד שלוש שווה חמש.‬
‫שלוש ועוד חמש שווה שמונה.‬ ‫אז זה יהיה הבא בתור, לא?‬
‫אני חושב שאת צודקת.‬ ‫-זה בהחלט שמונה.‬
‫כן. אני מסכים.‬ ‫-כן.‬
‫סיימנו את זה מהר.‬ ‫-טוב, בואו נמשיך.‬
‫ברכותיי, צוות החבל.‬ ‫התשובה הנכונה היא אכן שמונה.‬
‫חבר'ה, יש!‬
‫זה דבר טוב, מותק. כל הכבוד.‬ ‫-תראו אותה. זה היה קטן עלייך.‬
‫קדימה, אחותי.‬
‫הצלחת, מותק!‬
‫אתה מסתדר, שון?‬
‫הצלחת.‬
‫דיאנה, אם את מפחדת, תיצמדי לקרקע.‬
‫התחושה היא שהקירות סוגרים עלייך.‬
‫קיו, אתה איתה?‬ ‫-כן, אני איתה.‬
‫תיצמדי לקרקע.‬
‫תנשמי.‬
‫לפני ההדחה שלי, בטחתי בדיאנה.‬
‫אני לא רואה כלום.‬ ‫אני לא יכולה להישאר כאן הרבה זמן.‬
‫אולי ניחשתי לא נכון.‬
‫אני לא מסוגלת.‬
‫אחרי שחזרתי למשחק,‬ ‫אני לא יכול לבטוח באף אחד.‬
‫תעשי את זה.‬
‫את באמת מפחדת, או…‬
‫קדימה. כשאת זזה, אני זז.‬ ‫-כן. הגענו.‬
‫שאת מנסה להאט אותנו כי את החפרפרת?‬
‫תראי.‬ ‫-קדימה, לכאן!‬
‫אני לא יודע.‬
‫קדימה. חייבים לזוז.‬ ‫-בסדר. בבקשה, בואו ניקח את הזמן.‬
‫- צוות הנהר‬ ‫כניסה -‬
‫רגע. יש כאן עוד ארגזים, חבר'ה.‬
‫- צוות החבל‬ ‫חדר החידות השני -‬
‫אני רואה מספרים.‬
‫בסדר.‬
‫"מה ההמשך?"‬
‫צוות החבל, החידה השנייה שלכם חקוקה בסלע.‬
‫יש משהו על הקיר.‬
‫רואה את זה?‬ ‫-אם, לב, שמונה.‬
‫אם, לב, שמונה.‬
‫עליכם לפענח מהו הסמל הבא בסדרה‬ ‫מתוך שלוש תשובות אפשריות.‬
‫כשתמצאו את הפתרון,‬ ‫עליכם לאסוף את הטוטם המתאים.‬
‫אבל תזדרזו.‬
‫הם זזים לאט.‬
‫זה כתב ראי.‬ ‫-למה זה כתב ראי?‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫נראה לי שה"אם".‬
‫משום מה, נראה לי שזה ה"אם" כי היא הראשונה.‬
‫צריך להחליט.‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫זה הסמל החדש היחיד,‬
‫אבל אני לא יודע אם זה השיקול הנכון.‬
‫ניש כזה, "בואו נלך על הפרפר.‬
‫"הוא שונה מהשלושה שעל הקיר."‬
‫והצורה שלו שונה.‬
‫שניקח?‬ ‫-קדימה.‬
‫טוב, חבר'ה, זה מדהים.‬
‫למרבה הצער, צוות החבל,‬ ‫התשובה שלך לא הייתה הנכונה.‬
‫לכן הטוטם שהרמתם הוא חסר תועלת.‬
‫לעזאזל.‬
‫ניש תמיד מתעקש להיות מקבל ההחלטות.‬
‫גם אם מדובר בהחלטה לא נכונה,‬ ‫כל עוד ניש מחליט, הוא מרוצה.‬
‫מאוחר מדי עכשיו. אנחנו מחויבים.‬
‫בואו נזוז. נראה שאין כאן‬ ‫עוד שום דבר מלבד עטלפים.‬
‫אנחנו בטוחים שזו הדרך הנכונה?‬
‫אנחנו לא.‬ ‫-כן.‬
‫אתם חושבים שזה מכאן? לא.‬
‫ואז הוא רוצה עוד כוח, עוד הזדמנות להוביל.‬
‫כאילו, ניש, למה?‬ ‫כדי שתוכל להפסיד לנו כסף שוב?‬
‫אני מקווה שזו הדרך הנכונה. יש כאן פתח.‬
‫אם נצליח במשימה הזאת,‬
‫אני חושבת שכולם צריכים להפסיק להקשיב לניש.‬
‫כן, זה חור באדמה.‬ ‫-אולי זו היציאה.‬
‫את מצליחה. תמשיכי, אחותי. קדימה.‬
‫אני כאן כדי לעזור לך.‬
‫הנה. קדימה.‬
‫הייתי ממש גאה בעצמי.‬
‫אבל השעון מתקתק,‬ ‫ואנחנו צריכים את הכסף הזה.‬
‫צריך למהר.‬
‫בואו נזוז. קדימה.‬
‫השעון מתקתק.‬
‫טוב, יש לנו עוד אחד.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫טוב, מתחילים.‬
‫קח את זה, פתח אותו.‬ ‫-טוב.‬
‫"מה ההמשך?"‬
‫צוות הנהר, עליכם להחליט מה הסמל הבא בסדרה.‬
‫כשתגלו את הפתרון, קחו את הטוטם המתאים.‬
‫אבל תזדרזו.‬
‫זה יורד.‬
‫חבר'ה, זו סדרה, נכון?‬
‫יש לנו אם, לב עם קו ושמונה.‬
‫אז מה בא אחריהם?‬
‫אלה שלוש האפשרויות.‬
‫אם, לב, שמונה.‬
‫- מה ההמשך? -‬
‫יש קו מתחת ללב. זה אומר משהו?‬
‫הסתכלתי על הסמלים,‬
‫ונראה כאילו הם כתב ראי.‬
‫בסדר.‬
‫נראה כאילו הם מציגים מספרים בכתב ראי.‬
‫אז נראה שהראשון הוא כתב ראי של "אחת".‬
‫והשני הוא כתב ראי של "שתיים",‬ ‫והשלישי הוא כתב ראי של "שלוש".‬
‫אז הרצף צריך להמשיך עם "ארבע".‬
‫זה הגיוני. ארבע.‬
‫אז זה חייב להיות זה.‬
‫תקשיבו…‬ ‫-הצלחנו!‬
‫ברכותיי, צוות הנחל.‬ ‫ארבע בכתב ראי זו התשובה הנכונה.‬
‫אני ממש גאה בנו.‬
‫עכשיו יש ברשותכם שני טוטמים נכונים‬ ‫שיפסלו שני פסלונים מזויפים.‬
‫אתה צריך עזרה, מייקל?‬
‫תודה.‬
‫- צוות החבל -‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-תודה.‬
‫לאן ממשיכים?‬
‫רגע. יש עוד. יש עוד ארגזים.‬
‫טוב, יש עוד תמונה עם כמה ריבועים.‬
‫רוצה להרים?‬
‫טוב.‬
‫"כמה ריבועים?"‬ ‫-כן.‬
‫צוות החבל, אם תצליחו לפענח‬ ‫את החידה השלישית והאחרונה,‬
‫תוכלו לשפר את סיכויי ההצלחה שלכם‬ ‫בחדר הפסלונים העתיקים.‬
‫שמונה עשר, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25…‬ ‫-שישה עשר, 17, 18, 19, 20…‬
‫אל תספרו בקול רם.‬
‫כולנו התחלנו לספור את הריבועים.‬ ‫ריבועים גדולים, ריבועים קטנים.‬
‫ניש מתעצבן כי כל השאר סופרים בקול.‬
‫אז 16, ועוד שני האמצעיים, 17, 18.‬
‫ואז יש ריבועים קטנים בכל אחד מאלה.‬
‫תזכרו שכל ארבעה זה גם ריבוע.‬
‫כן.‬ ‫-ספרנו את זה.‬
‫והזמן מתחיל להיגמר לנו.‬
‫אני מוכנה לקחת אחד לפני שנאבד אותו.‬
‫אני חושב 40.‬ ‫-כן, אני חושבת 40.‬
‫ארבעים? טוב, נשאר לנו מעט זמן.‬ ‫-אני חושב שזה 42.‬
‫ארבעים?‬ ‫-בסדר, 40.‬
‫ארבעים זה נכון.‬
‫יש!‬
‫כל הכבוד.‬
‫עכשיו תמשיכו לחדר האחרון‬ ‫שבו ממתינים לכם הפסלונים.‬
‫לא נשאר לנו הרבה זמן.‬
‫ומי יודע אם תכף ייפול עלינו איזה סלע,‬ ‫אז בואו נזוז.‬
‫- חדר הפסלונים העתיקים -‬
‫"כמה ריבועים?"‬
‫שלושים ושישה, 40, 42.‬ ‫-אחד, שניים, שלושה, ארבעה…‬
‫ראיתי פעם את החידה המתמטית הזאת,‬ ‫והתשובה הייתה 40.‬
‫צריך לבצע ספירה כפולה.‬
‫אז אחד, שניים, שלושה, ארבעה,‬ ‫חמישה, שישה, שבעה, שמונה…‬
‫בטחתי בשון לפני שהודחתי.‬
‫עשרים ושלושה, 24, 25, 26, 27…‬
‫וכשהוא שיקר כשטען שבחר להחזיר אותי למשחק,‬
‫זה שבר לי את הלב.‬
‫כל פינה של ארבעה,‬
‫ואז אלה שבאמצע, בנוסף לאלה שחופפים, 36.‬
‫שלושים ושישה.‬ ‫-בסדר, 36.‬
‫אני חייב לזכור שאסור לי לבטוח באף אחד.‬ ‫זה מה שהביא להדחתי.‬
‫אנחנו בטוחים?‬ ‫-כן.‬
‫שלושים ושש.‬ ‫-בסדר. זהו זה. שלושים ושש?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה 36.‬ ‫-שלושים ושש.‬
‫את מסכימה?‬ ‫-הרוב חושב 36, אז בסדר.‬
‫אתה מסכים? חייב להיות רוב.‬ ‫-כן, 36.‬
‫קדימה. כן, אחי!‬
‫לצערי, צוות הנהר, 36 איננה התשובה הנכונה.‬
‫לעזאזל.‬
‫עכשיו, המשיכו לחדר הפסלונים‬ ‫לפני שהזמן יסתיים.‬
‫קדימה.‬
‫שון היה ממש נחוש לבחור ב-36.‬
‫מוכנים?‬ ‫-בואו נזוז.‬
‫ועכשיו אני חושב,‬ ‫אתה עושה את זה בכוונה, או שאתה באמת טיפש?‬
‫אני צריך לשים עליו עין? ברור שאני צריך.‬
‫מסתדרים?‬
‫ועוד איך!‬
‫זה לא מוצא חן בעיניי.‬ ‫זה ממש כמו ב"יעד סופי", ככה אני אמות.‬
‫האנה, חשבתי שחפרפרות‬ ‫רגילות להיות מתחת לאדמה.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫אלוהים, תראו.‬
‫זה נראה כמו מזבח לקורבן.‬
‫זה כמו מתוך סרט של אינדיאנה ג'ונס.‬
‫זה פשוט חיכה לנו.‬
‫קצת מפחיד, נכון?‬
‫מה אנחנו רואים פה?‬
‫דג.‬
‫טיגריס.‬
‫צוות החבל, הגעתם לחדר הפסלונים העתיקים.‬
‫אבל רק אחד מארבעת הפסלונים האלה,‬ ‫הנחש, הציפור, הטיגריס או הדג,‬
‫הוא הפסלון האמיתי ששווה 20,000 דולר.‬
‫פתרתם נכונה שתי חידות,‬ ‫ואתם מחזיקים בשני טוטמים.‬
‫על כל טוטם שתניחו על המזבח,‬ ‫יוסר פסלון מזויף אחד.‬
‫רוצה להתחיל, ראיין?‬ ‫-עם הפנים למעלה?‬
‫כן.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, מוכנים?‬ ‫-כן.‬
‫יש!‬ ‫-טוב.‬
‫נפטרנו מהפסלונים המזויפים,‬ ‫ועכשיו נותרו שניים.‬
‫נצטרך לקבל החלטה של 50-50.‬
‫נשארנו עם טיגריס ודג.‬
‫אני נוטה לטיגריס עקב המקום שבו אנו נמצאים.‬ ‫-דג או טיגריס?‬
‫אני חושבת שנלך על הדג.‬
‫אני נוטה לטיגריס. זה לא נראה לי הגיוני.‬
‫קחו אותו. קחו את הדג.‬ ‫-אני חושב שהדג.‬
‫להאנה יש בעיה רצינית איתי.‬ ‫אני לא מבין למה.‬
‫אני חושב שלא מוצא חן בעיניה‬ ‫שמישהו אחר לוקח אחריות ושולט בסיטואציה.‬
‫לא יודע למה, אבל אני נוטה לדג.‬
‫האנה, מה דעתך?‬
‫בואו ניקח את הדג.‬ ‫-נלך על הדג.‬
‫בואו ניקח את הדג.‬
‫אני חושב שהאנה‬ ‫שכנעה אנשים אחרים לא להקשיב לי.‬
‫הם לא רוצים שאמשיך להיות המנהיג,‬ ‫אז תיהנו להפסיד כסף.‬
‫קדימה, בואו נצא מכאן.‬ ‫-אני שומע את הסלע מתגלגל.‬
‫זה לא מצחיק. ממש לא מצחיק.‬
‫חבר'ה, אני רואה את זה כאן!‬ ‫-קדימה.‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-תראו את זה.‬
‫בסדר.‬
‫צוות הנהר, הגעתם לחדר הפסלונים העתיקים‬
‫ונותרו לכם דקות בודדות.‬
‫זהו זה? טוב.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, הנה זה בא.‬
‫תראו את זה!‬
‫טוב!‬ ‫-טוב, הבא בתור.‬
‫הבא בתור…‬
‫קדימה.‬ ‫-תהפוך אותו.‬
‫יש!‬ ‫-כן! קדימה!‬
‫יש! טוב. אז יש לנו…‬ ‫-סיכוי של 50-50.‬
‫ציפור, ומעין אריה?‬ ‫-ציפור וטיגריס?‬
‫אני חושבת שזה טיגריס. אנחנו במלזיה.‬ ‫-נכון.‬
‫ראיתי את החיה הזאת בחלומותיי.‬
‫אני נוטה לציפור.‬ ‫לא יודע למה. זו תחושת בטן.‬
‫אז מה העניין בציפור?‬ ‫-ציפור קטנה שלוחשת? אני בוחר בציפור.‬
‫אני בוחרת בטיגריס.‬
‫אני עם הטיגריס.‬
‫אתה תחליט.‬ ‫-אני לא רוצה לטעות…‬
‫גם אני לא רוצה לטעות.‬
‫כולם מסתכלים עליי ומחכים שאחליט,‬
‫כי זה שתיים מול אחד.‬
‫אז אני מנסה לחשוב במי אוכל לבטוח?‬
‫אתה צריך לבחור, קיו.‬
‫אני לא יודע.‬
‫דיאנה בזבזה המון זמן בחציית המערה,‬
‫ושון כבר נתן תשובה שגויה.‬
‫ציפור תשחרר אותך. מה המשמעות של טיגריס?‬
‫ולא ממש בטחתי במונא בעבר.‬
‫צריך לבחור עכשיו, קיו.‬ ‫-נותרו עשר שניות.‬
‫אבל מונא עזרה לי לחזור למשחק.‬
‫טיגריס.‬ ‫-בוחרים בטיגריס.‬
‫בשלב הזה אני חייב לעמוד מאחורי ההחלטה שלי.‬
‫אני חושב שבחרנו לא נכון. בחרנו לא נכון?‬
‫צוותים, תתרעננו ובואו ניפגש באתר הנופש,‬
‫שם תוכלו לגלות איזה פסלון היה האמיתי‬
‫וכמה כסף, אם בכלל, הוספתם לקופת הפרס.‬
‫קדימה. בואו נעוף מכאן.‬ ‫-זה היה אדיר.‬
‫המשימה הכי אפית שהייתה עד כה, בפער.‬
‫אני רק רוצה לדעת מה הגורל שלנו.‬
‫מהר, צריך לזוז.‬ ‫-מהר! צריך לזוז!‬
‫אתם חושבים שבחרנו בפסלון הנכון?‬
‫כן, אני חושבת שכן.‬
‫סיימנו!‬
‫ערב טוב, שחקנים.‬
‫שלום, ארי.‬ ‫-מה קורה?‬
‫אז, ספרו לי, צוות הנהר, מה הבאתם?‬
‫לך על זה, בחור גדול.‬
‫הבאנו את הטיגריס.‬
‫הטיגריס.‬
‫כן.‬
‫וצוות החבל, גם אתם הבאתם פסלון. איזה מהם?‬
‫הדג, ואני מקווה שהוא שווה 20 אלף.‬
‫אני יכול לספר לכם‬ ‫שהפסלון האמיתי היה זהה בשתי המערות.‬
‫הפסלון האמיתי הוא…‬
‫הטיגריס.‬
‫יש!‬
‫צוות הנהר, הוספתם 20,000 דולר לקופה,‬
‫כלומר, הקופה עומדת כעת‬ ‫על סך של 40,000 דולר.‬
‫בום. אנחנו שמחים ומתרגשים.‬
‫אתה עובר מאפס ל-20 ואז ל-40… כי קיו חזר.‬
‫זה מה שקורה.‬
‫צוות החבל, לא הוספתם כלום.‬
‫פשלה או חבלה?‬
‫רגע אחד.‬
‫לא הייתה שום סיבה שתפסידו.‬
‫היו כמה אנשים די חכמים בצוות שלהם.‬
‫אז אני כזה, בחיי!‬
‫אני מנסה להבין את זה בראש שלי.‬
‫טוב, אז מי זה שמחבל בכול?‬
‫ובכן… אחד מכם‬ ‫עומד לסיים את חלקו בהרפתקה הזאת.‬
‫בואו נגלה מה אתם יודעים.‬
‫הגיע הזמן לשאלון.‬
‫אין לי מושג מי החפרפרת.‬ ‫יש לי כמה תחושות בטן טובות.‬
‫החפרפרת תמיד רוצה להיות בשליטה.‬
‫בואו ניקח את הדג.‬
‫אבל האנה שקופה מדי.‬
‫אני חושב שהתנהגות שמאפיינת מאוד את החפרפרת‬ ‫היא הקפדה לא למשוך תשומת לב,‬
‫אבל אני אבוד כמו ביום הראשון בשלב הזה.‬
‫הזדעזעתי לראות את שון‬ ‫משקר בצורה מבריקה כל כך מול כולם.‬
‫הנוכחות שלך חסרה לי, ואני רוצה אותך כאן.‬
‫מצד שני, דיאנה אף פעם לא הייתה‬ ‫על הכוונת שלי.‬
‫בבקשה, בואו ניקח את הזמן.‬
‫היא אמיתית מכדי לזייף משהו.‬
‫אבל אז את שוב מפקפקת בעצמך,‬ ‫וחושבת, זו יכולה להיות הופעה זוכת פרס אמי.‬
‫לא נראה לי שאני מסוגלת, חבר'ה.‬
‫כולם נראים חשודים יותר עכשיו.‬
‫היו הרבה אנשים חכמים בצוות החבל,‬ ‫והם הפסידו.‬
‫ובנוסף, ניש רוקן את כל קופת הפרס.‬
‫יהיה צבוע מצידי להתנצל.‬
‫לא כי אני לא מרגיש רע,‬ ‫אלא כי הייתי עושה זאת שוב.‬
‫ומייקל שיקר לי במשימה הראשונה.‬
‫כמה הסכימו?‬
‫אני צריך לעבד את כל זה בראש.‬
‫כדאי מאוד שתעבור את זה בהצלחה.‬
‫לא ייתכן שתחזור ואז תודח שוב.‬
‫- השאלון הושלם -‬
‫שוב אתם שמונה כאן.‬
‫בסופו של הערב, יישארו שבעה.‬
‫השם הראשון…‬
‫הוא מונא.‬
‫- מונא -‬
‫מייקל.‬
‫- מייקל -‬
‫הבאה בתור…‬
‫האנה.‬
‫אני חושב שהתמקדתי יותר‬ ‫ברכישת האמון של אנשים‬
‫במקום פשוט לחפש את החפרפרת.‬
‫- האנה -‬
‫- שון -‬
‫ואני לא חש ביטחון. ברור לי‬ ‫שזה עלול להיות היום האחרון שלי כאן.‬
‫- שון -‬
‫ראיין.‬
‫- ראיין -‬
‫השם הבא שאזין…‬
‫הוא קיו.‬
‫כולם מסתכלים עליי. הבחנתי במבטים של כולם.‬
‫הם כזה, "קיו, כדאי מאוד שלא תודח.‬
‫"אין מצב שאחרי שהודחת וחזרת למשחק,‬ ‫תודח שוב בשלב הבא."‬
‫- קווילין -‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן-קיש‬