Vyřazení se bojíme všichni.
Ale všichni vyčerpáte celej bank? Celej bank?
Vstávej. Tony, vstávej.
Ne.
Zbývám jen já a Hannah.
Poslední sedící dostane výjimku.
Nevím, co mám dělat.
Výjimku nedostanete ani jeden a bude tam nula.
- Přesně to se stane. - Paráda.
Vy jste fakt cvoci. Tony, no tak.
Tony je vlastně milý.
Navíc mě fakt žere.
Tony, fakt si to užívám.
Usměju se a zamrkám.
Pro výhru udělám cokoli.
Vstávej.
Tony, vstávej.
Kluci jsou kluci. Trocha účelového flirtování neuškodí.
Co když mě vyřadí?
- To ne. - Tony…
Když se nad tím zamyslíte, předání výjimky Hannah by mi mohlo pomoct.
Dej mi ji. Díky.
Potřebuju, aby mi věřila, aby mi dala informace ohledně ostatních.
- Vstávej. - Je to risk. Fakt jo.
Ale když bude na mé straně, prospěje mi to.
Tony, vstávej.
Tu výjimku jí dám.
- Tak vstávej. - Je tvá.
Končím.
Vítej zpátky.
Necelých deset.
Nejdražší výjimka v dějinách pořadu.
Dostaneme to zpátky, čeká nás spousta misí.
Nezasloužíte si to, měl jsi tam zůstat.
Byl by děs, kdyby Hannah měla výjimku a její borec ve stejný den vypadl.
Prosím.
Když dva hráči vytvoří spojenectví, může to změnit hru.
Díky, zlato.
A možná ještě víc, pokud je to spojenectví pár.
- Hannah. - Ahoj, Ari.
Tady je tvá výjimka.
- Postupuješ do dalšího kola. - Děkuju.
- Vy ostatní se můžete vrátit na místa. - Asi budu zvracet.
Myslím, že jsme v šoku.
Peníze jsou pryč.
Hannah působí mile a nevinně, ale není to žádná naivka.
- Tonyho si omotala kolem prstu. - Ukaž.
Pěkná.
Kdo ví? Možná se rozhodl špatně a půjde dnes domů.
Budu ji sledovat.
Týme,
za méně než 30 minut
jste přišli o víc než 35 000 dolarů
z banku.
Nyní je v něm 9 870 dolarů.
Ale budu štědrý, takže to zaokrouhlíme na 10 000.
BANK 10 000 DOLARŮ
Pro všechny, krom Hannah, mám ale horší zprávy.
Čeká vás vyřazovací kvíz.
Odpovíte na 20 otázek ohledně agentových činů a identity.
Kdo bude mít nejvíc chybných odpovědí, bude vyřazen.
Zjistíme, co víte.
Při nástupu ke kvízu jsem měl pořád dost adrenalinu
z předání výjimky Hannah.
Co mě děsí nejvíc?
Účelem kvízu je odhalit agenta,
já mám jistá podezření.
Mám tušení. Ale můžu se mýlit.
Mohl bych si uškodit a litovat svého rozhodnutí.
Když usedám ke kvízu, dochází mi, že se musím dozvědět víc o ostatních.
Během odpočtu v baru tam Hannah seděla skoro k 9 000 dolarů.
Tak by se zachoval agent.
Je mezi mými podezřelými, ale když jde o kvíz,
je hloupé vybrat si jednu osobu.
Rozhodl jsem se odpovědi rozprostřít. Nesmím si přehnaně věřit.
Popravdě jsem dnes z kvízu dost nervózní. Hannah a Tony se chovají podezřele.
Ale když chce někdo získat výjimku, tak už to tak bývá.
Pokud jde o misi s pokladem, podezírám všechny, co tlačili vor.
Ne!
Nevěřím, že se ten sud uvolnil jen tak.
Byl tam agent? Možná.
Myslím, že budu potřebovat
rozprostřít odpovědi mezi hráče.
KDO JE AGENT?
Během kvízu vám srdce buší jako o závod. Chci to mít co nejdřív za sebou.
Po událostech u vraku jsem podezírala Michaela.
Fajn, prostě to zahoď.
Byla to buď chyba, nebo sabotáž.
Nejsem si jistá.
Ale na mém seznamu rozhodně stoupá. Moc bych si přála mít tu výjimku.
Jsem nervózní. Věnoval jsem výjimku Hannah.
Je to šílenost.
Moji hlavní podezřelí jsou Michael a Neesh.
Doprava. To je levá.
Michael od prvního dne u střílení.
Uklouzla mi noha.
Mám pocit, že Neesh zdržoval.
- Jdeme dál. - Nespěchej.
To je věc, kterou agent potřebuje. Ale možná se pletu.
Je to napínavý. Jo, docela se bojím.
KVÍZ DOKONČEN
Dobrý večer všem.
Všichni jste vyplnili kvíz. Až na Hannah, samozřejmě, ta je v bezpečí.
Výsledky byly sečteny. Až je odešlu, rozsvítí se vám displej.
Když bude zelený, jste v suchu a pokračujete ve hře.
Když bude červený, jste vyřazeni
a váš čas ve hře skončil.
A na loučení nebude čas.
První…
je Neesh.
Další jméno je Muna.
Bože, prosím.
Deanna.
Buší mi srdce. Docela si věřím, ale někdy vás zachvátí pochybnosti.
Další jméno, které zadám, je Ryan.
Nevím, jestli jsem tu výjimku měl Hannah nechat.
Pokud se o agentovi pletu, zasloužím si jít domů.
Další je Andy.
Takhle riskovat byla blbost.
Takhle se prohrává.
Ne!
No, hra pro mě skončila.
Někdo musí být poslední.
- Moc mě mrzí, že odcházíš. - Jo, mě taky.
Já chci z týhle pláže pryč.
Nemůžu tomu uvěřit.
Hroznej risk.
Už je to venku, že jo? Tony sem přišel hrát.
- Že jim přeju hodně štěstí. Díky. - Vyřídím.
Když se zamyslím nad svými odpověďmi, nevím, jestli byli všichni trochu lepší,
nebo jsme byli špatní a já si vedl trochu hůř.
Užívejte si každou chvilku. Nikdy nevíte, kdy to skončí.
To bylo napínavý. Kdo myslel, že vypadnu já?
Všechno vyšlo skvěle.
Myslím, že mi Tony věří. Rozhodně mi řekne vše, co ví.
Ale bylo by rozumné to nedělat.
Jdeme na to.
Záleží mi jen na penězích a jejich získání.
Vítěz je jen jeden, nevím, jak to vyřešíme.
Bude to naše první hádka?
AGENT
Z tropického ráje
do jižního cípu Malajského poloostrova.
Za další misí cestují hráči do ultramoderního Forest City.
- Čím dál horší. - Potřebuju kafe.
- Tak čau. - Jedu vepředu.
Zatím ahoj.
Připoutejte se.
Hrozně se těším. Miluju mise.
Buďte upřímní.
Vnímáte mě s Hannah po tom ultimátu jinak?
- Bolelo to. - Fakt hodně.
Zasloužili bychom si ji všichni.
- Mít ji mohl jeden. - Jo.
Hrozně bych chtěla přidat další peníze do banku.
Po tom debaklu, jo.
- Proč nám to připomínáš, Melisso? - Jo.
- Vytáhla to. - Potřebujeme je. Toužím po nich.
Rozhodně mě zklamalo, že jsme na 10 000.
Ale nebudu ukazovat prstem na Hannah a Tonyho.
Když půjde o výjimku, budu ji chtít získat.
Budu riskovat peníze z banku.
Možnost být tady do konce a vyhrát nejde ocenit.
Zpráva od Ariho.
- Kruci. - Co tam stojí?
„Ahoj, hráči. Ráno jste si vybrali auto a také tým pro další misi!“
Jo!
„Ráno jste si vybrali auto.
- A také tým pro další misi.“ - Bože.
„Než dorazíte, vyberte dobrovolníka, který umí pracovat pod tlakem.“
Zajímavé.
Jsem rád, že jsme v tomhle autě. Pokud jde o fyzičku, rozdrtíme je.
Rozumově máme asi trochu nevýhodu.
Jsou dva způsoby, jak to brát. Práce pod emočním tlakem.
A taky je možnost to brát doslovně.
Tlak. Jako tlak vzduchu.
Asi vím, kam míříte. Zase vyberete mě.
- To… - Ne.
Neeshe už jsme jako vůdce viděli. Občas je to otrava.
Tak jsme se jako skupina rozhodli, že takhle asi ne.
Co říkáte?
Pod tlakem jsem v pohodě, pokud není fyzický.
Jo.
Myslím, že tady půjde spíš o ten duševní tlak.
Měli bychom vybrat Melissu.
- Ty pod tlakem hraješ pořád. - Těším se na převzetí vedoucí role.
Většina mých podezřelých je v mém autě. Takže dnes mi stačí jen se dívat.
Berete Melissu jako vůdce?
- Jo. - Jo.
- Jsi na lavičce, Melisso. Připrav se. - Dobře. Čekám.
Já bych na fyzický tlak…
- To nevíme! - …dal mě.
Fakt vás nechci naštvat, ale po včerejšku vám nikdo nevěří.
Klidně tam půjdu… Je to na vás, ale klidně můžu nominovat sám sebe.
Sean je fajn.
- Beru. - Taky.
Chci moc se postarat, abychom vyhráli.
Možná se pobavit s lidmi, kterých si zatím nevšímám.
Zjistit, jestli sabotují nebo něco.
- Domluveno? Sean? - Beru.
- Sean? Dobře. Seane, do toho. - Dobře.
Spousta lidí si myslí, že jsem to já. Nevěří mi.
A já jsem rád. Čím víc je rozhodím, tím spíš odpoví špatně a půjdou domů.
Ty jo, koukejte na to.
Jsem nadšená!
- Ale ne. - Seane, brácho, nesmíš nás zklamat!
Blížili jsme se a viděli ty budovy. Jako z filmu s King Kongem, šílený.
Přemýšlel jsem, co tam vlastně dělám.
- Co když budeme skákat? - To ne.
- To neříkej. - Ne.
- Vezmi to zpátky. - To bude sranda!
Panebože!
Támhle je Ari.
Vypadá teď fakt děsivě.
Ahoj, Ari.
Ari!
- Jak je, Ari? - Ari!
Ahoj, týme. Ahoj, agente.
V této hře někdy musíte hrát sami za sebe.
Ale abyste získali peníze, musíte fungovat i jako tým.
Což nás přivádí na toto úžasné místo.
Vítejte ve Forest City.
Toto stomiliardové uskupení luxusních bytů
pokrývá 25 kilometrů čtverečních přímo naproti Singapuru.
Je to dokonalé místo pro dovolenkový byt.
Pro ty, kdo na něj mají.
Po většinu roku jsou byty prázdné.
Někde nad námi jsou dva byty, které mají v sejfu cenné klenoty.
- Já můžu. - Peníze!
- Máte štěstí, obyvatelé jsou mimo město. - Dolárky!
Super!
Což znamená, že oba týmy mají šanci zvládnout odvážnou loupež.
- Tak jo. - Jdeme na to!
Jdeme na to.
Jo!
Bylo to neskutečné.
Tohle máma nezažije každý den.
Tak si říkám, že dobře.
Tato budova má ovšem dobré zabezpečení.
Ale v systému je slabina.
Alarmy nejsou na balkónech
ani schodištích vedoucích na střechu.
Bojí se někdo výšek?
Nesnáším výšky a sebevědomí mi klesá čím dál víc.
Seane, Melisso, úspěch této mise z velké části spočívá na vašich bedrech.
Jako vůdci slaníte na opačných stranách
této 38patrové budovy, abyste identifikovali cílové byty.
Oba jsou označeny červenou židlí na balkóně.
Najděte správné patro, komunikujte s týmem
a vlezte dovnitř, abyste tam pustili ostatní.
To ne! Mám důvod, proč bydlím v přízemním domku!
Až budete uvnitř, najděte skrytý sejf, rozluštěte kód
a unikněte s klenoty, než vyprší čas.
V každém sejfu jsou klenoty v hodnotě 10 000 dolarů.
Pokud oba týmy uspějí, můžete do banku přidat 20 000 dolarů.
- Ano! - To potřebujeme.
To dáš, chlape.
- Seane, dáš to. - Budeš v bezpečí. Neboj se.
- Zvládneš to. - Ty jo.
Slanit?
Osmatřicet pater? To je smrtící. To je zlý.
Jsem vyděšený. Hrozně se bojím.
To dáš. Bude to sranda.
Moje dva největší strachy jsou stísněné prostory a výšky.
- Bojíš se výšek? - Dneska ne.
- Udělej to. Udělej to, jen vyděšená. - Celý život ale hraju poker.
Tam musíte být v klidu i pod tlakem.
Sice jsem vyděšená, ale rozhodně nevycouvám.
- Týme, můžeme? - Ano.
Můžeme.
V těchto taškách je vše, co potřebujete na misi.
Bez nich se ztratíte ve tmě. Tak si je hlídejte.
Na získání klenotů máte jednu hodinu.
Odpočet započne na střeše.
Hodně štěstí. A pamatujte, agent je s vámi.
- Jdeme. - Tak jo, jdeme.
- Máš to, Muno? - Mám.
- Lehká. Jdeme. - Tak jo.
Dřel jsem, abych byl přirozený vůdce.
Nebo jak to nazvat.
Fakt mě drtí, když vede někdo jiný, protože si celou dobu říkám,
že někdo z nich může sebrat peníze.
Ale když jsem se koukl přes okraj, moje touha být vyvoleným zmizela.
Panebože.
- Jsme nad těmi budovami. - Panebože.
- Dobře, že nejdu. - Fuj.
- Je to hloubka. - Zmákneš to.
- To ne. - Zvládneš to.
Panebože, jsme fakt vysoko.
No tak!
V duchu jsem řval.
Je to děsivý.
Osmatřicet. Obrovský číslo.
Ty jo. Takhle vysoko jsem asi ještě nebyl.
Týká se to přímo mě.
Dávej pozor, teď jde do tuhýho.
Obličejem ke zdi.
Necítím se dobře.
- Nespěchej. - Dýchej. Zvládneš to.
Je to na mně? Nemůžu nahoru.
- Mám se za tebe modlit? - Ne, dobrý. Děkuju.
Myslel jsem, že nejvíc bledý budu já, ale Sean byl jako duch.
Nevím, jestli tuhle misi vůbec zahájíme.
Dokončí se to tak, že zatáhneš a pojedeš dolů.
Fajn, jsem připravená.
- Do toho, Melisso! - Zvládneš to.
Umírám.
Snažím se nekoukat dolů.
Každým uplynulým okamžikem cítím, jak jsem stále nervóznější.
A když začnu panikařit, je po všem. Nezvládnu to dokončit.
- Výborně. - Pokud se bojíš, skrýváš to fakt dobře.
- Jo. - Dobře. Jdu na to.
Bože, jde na to!
Jeď!
Je skvělá!
Nedívej se dolů.
Červená židle na balkóně.
Snaž se nám hlásit každý patro.
Rozumím. V osmatřicátým nic není.
A co Sean? Slaňuje?
Spoléháme na tebe.
Tým Sean.
Mysli na svoje děti, kámo. Zmákneš to. Udělej to kvůli nim. Dívají se na tebe.
- Děkuju ti. - Budou nadšený, že to táta zmákl. Dáš to.
Dobrý?
- Jo. - Tak nahoru.
Mám pocit, že kvůli tomu tady jsem. Chci, aby na mě kluci byli hrdí.
- Do toho, Seane. - Zmákneš to.
Všichni máme důvod, proč chceme vyhrát.
A tohle je můj důvod. Tak si říkám, že teď to už musím udělat.
- To je ono. - Zmákneš to.
- Pohoda. - Pohoda. Jdi na to.
- To je ono. - Dýchej.
Dobrý? Držíš mě?
- Jak se dostanu dolů? - Jdi. Gravitace.
Takhle. Tohle nahoru?
- Takhle. Dobrý. - To je ono.
Vedeš si skvěle, Seane.
Sledujeme tě. Vedeš si skvěle.
Tři patra mi trvalo, než jsem se nadechl. Pak jsem se rozjel.
Dvacet devět.
- Dvacet devět. Rozumím. - Dvacet osm.
- Panebože. - Jsme na tebe hrdí!
Nemůžu se dívat.
Michael Jordan. Dvacet tři.
Zvládneš to, Seane!
- Zmákneš to, Seane! - Jo!
Dvacet jedna.
Jede fakt rychle.
Musí být blízko.
- Připravte se. - Devatenáct!
Seane, slyšíš mě? Odvádíš skvělou práci.
Do toho, Melisso!
Už tam budu. Dobře, tak tak docela.
- Pět pater za námi. - Musíme čekat.
Jenom tady čekáme.
Čas běží. A my nejsme ani v polovině.
Dvacet tři. Nic.
Dělá to schválně? Možná jo, možná ne.
Když děláte hodně věcí současně, je to těžký.
Žádná židle. Jsem v 19. patře, nic tu není.
Fakt válí.
Zmákneš to, Seane!
SEAN PATRO: 6 – 5
Pět.
Dáš to, borče!
Vedeš si skvěle!
Čtyři.
Červená židle, kámo. Červená židle.
Běž!
Nečekal jsem, že to zvládne.
Běžíme tam.
Nemůžu uvěřit, že šel přes okraj a frčel dolů.
Zdá se mi to podezřelý. Mám pocit, že to vůbec nebylo těžký.
Seane, běžíme do čtyřky.
- Už klepeme, Seane, slyšíš nás? - Slyším vás, už běžím.
- Je tam? - Slyšela jsem, jak řvou.
- Jo. - Takže to dal.
- Ona si asi nepospíší. - Osmnáctka nic, ale začíná foukat.
Buď opatrná.
Je to těžký. Špatnej úhel.
Jedeme!
- Jo! To je ono! Jsem hrdej! - Tak do práce.
Gratuluju, hráči. První fáze dokončena.
Teď najděte sejf v ložnici a otevřete ho, abyste získali klenoty.
Pamatujte, že máte vše, co potřebujete, abyste uspěli.
Buďte chytří a máte to v kapse.
Co tam je?
- Máme rukavice, láhev s vodou, baterku. - Jo. Jasně.
Tohle bude potřeba. Jdeme na to.
- Ztrácíme čas. - Hledejte.
Musíme najít sejf.
Tak jo. Kdo ho má?
Tohle je hlavní ložnice. Nejspíš bude tady.
Sejf.
Našel jsem ho!
- Kde jsi? - V šatně.
- V šat… Tady jsi. - V šatníku.
- Píše se tady, že jde o čtyřmístný kód. - A tři chybné pokusy spustí alarm.
Týme, všude kolem vás jsou čísla skrytá přímo na očích.
Zjistěte, která jsou důležitá,
a brzy spatříte lesk těch klenotů.
Hledejte čísla.
- Pět tři na stole. - Láhev s vodou a 96.
Na budíku je neděle 4. dubna.
Čísla jsou všude.
Tohle se mi fakt nelíbí.
Čísla jsou i na zabaleném jídle.
Tahle hra je každým okamžikem těžší. Je tu spousta různých
čtyřmístných kombinací.
- Co sakra znamenají všechna ta čísla? - Říkám si, že mi něco uniká.
Ta baterka musí něco znamenat.
Mám pocit, že jsme teprve na začátku.
Kde je baterie do baterky?
Melisso, zaber! Jak jsme na tom s časem?
- Je tam 33? - Jo.
Kéž by byla rychlejší.
Už je dost dole.
Zachytila jsem se?
Je to fakt děsivý.
- Jde ti to skvěle. - Pokračuj!
Devítka je asi čistá.
Nejde o rychlost.
A fakt se bojím výšek.
Vím, že když tu židli přehlídnu, budu si to muset dát znovu.
Pětka je čistá. Čeká vás fakt hodně schodů.
Červená židle je ve čtvrtým.
- Jdeme tam. - Pohyb!
Jdeme. Popadni tašku.
Soustředím se.
Větší úlevu jsem nikdy necítila. Pěkně pomalu to vyhrajeme.
Melisso, blížíme se ke čtvrtému patru.
Výborně. Stojím u dveří.
Paráda!
To je ono! Zvládla jsi to!
- Tak jo, uklidníme se. - Dobře.
Co teď?
- Hledáme sejf. Odsunu oblečení. - Když ho najdete, nesahejte na něj.
- Máš něco, holka? - Ještě ne.
Mám pocit, že by měl být v ložnici rodičů.
Každý, kdo viděl jakýkoli film s loupeží…
Někde tu bude.
…ví, že sejf je za fotkou!
Mám ho!
- Cože? - Kde?
Sejf!
To je ono! Byla jsem nadšená!
- Ano. - Tady ho máme.
„Čtyřmístný kód.“
- „Tři neúspěšné pokusy spustí alarm.“ - Fajn.
V bytě objevíte spoustu čísel, ale pomůžou jen některá.
Najděte ta správná, a rozluštíte kód.
Pamatujte, vše, co potřebujete, už máte. Hodně štěstí, hráči. Je čas zazářit.
Jakékoli stopy noste na stůl, ať jsou pohromadě.
Schůzka u doktora ve tři.
- Ve tři? - Tři odpoledne.
Našla jsem baterie.
Od začátku víme, že to nebude tak snadné.
Čísla jsou všude!
- Sem s tím. - Tamhle?
Osmdesát osm.
Je tu víc zakroužkovaných, podtrhaných a zvýrazněných čísel,
než využijeme.
Vyzyvatel 304.
- K odhalení kódu se neblížíme. - Ten člověk hraje poker.
Něco nám uniká.
A začíná nám docházet čas.
TÝM MELISSA 3 ZBÝVAJÍCÍ POKUSY
Ty jo, čísla jsou tady všude.
Uniká nám něco jasnýho. Určitě nemusíme hádat.
Mám 63-97 na notách tady v pokoji.
Jestli si to chcete zapsat.
Snažíme se přijít na kombinaci.
Ale já mám baterku, ta k něčemu je.
Jsou tady někde další červený baterie?
- Baterie? - Další AA baterie.
No tak, jako vážně?
Kámo, neřeš to. To je k ničemu.
Nedávalo to smysl. Ta baterka je toho součástí.
Baterie byly po celém bytě.
Máš tam baterie, že jo?
Určitě k tomu byl nějaký důvod.
- To je ono. - UV světlo.
- Zhasněte světla. - Zhasněte, máme to!
Jakože cože? Ty vole.
Takovýhle světla ukazujou otisky prstů
nebo něco na něčem.
Namiř ji sem. Jestli tam jsou otisk… Je to tam!
- Je to tam. - Tři, čtyři, šest, osm.
Kámo, jsme na stopě.
Může to být jednoduše tři, čtyři, šest, osm.
- Tak jo, zkus tři, čtyři, šest, osm. - Tři, čtyři, šest, osm.
- Jo. - Bum.
- Ne. - Já myslel, že to bude ono.
- Kolik kombinací uděláš ze čtyř… - Šílený množství.
Ne, kolik kombinací dají čtyři čísla?
- Moc. - Moc!
Vychází z toho 24 různých možností a my máme jen dva pokusy.
Jsem z Vegas. Hrozná pravděpodobnost.
Stopa je někde přímo před námi. A já…
Tušil jsem, že je tam něco víc.
Musí tam být něco víc. Něco mi uniká.
Říkám ti, že ta stopa je přímo na očích.
Našli jsme sejf. Teď musíme najít číslo.
Když něco otevřete, nezavírejte to, ať neztrácíme čas.
Chytrý.
Jakékoli stopy noste na stůl, ať jsou pohromadě.
Proč je tu tolik baterií?
Ty baterie něco znamenají.
Spousta pošty. Co je tady?
TAJNÉ
Skupinová schůzka v kuchyni. „V obálce je stopa, která vám pomůže.
- Bude vás stát 5 000 dolarů z výhry.“ - To je polovina.
- Schováme si ji. - Jo.
- Musíme se rozhodnout. - Schovám ji.
Nechci tu nápovědu otevřít. Přijdu na to.
Vím, že to zvládnu vymyslet. Je to moje výzva, jasný?
Dokážu být vyšetřovatelka, i když nemám techniku?
Všechno si to zapisuju.
- Vše zpracované a zapsané je támhle. - Super.
Takže medaile, deset.
Tři, nula, čtyři, koupací čepice.
Vidím vzkazy na lednici, Deanno!
Nákupní seznam. Zakroužkováno 12 vajec.
- Dvanáctku máme dvakrát. - Pak 12:15 na papíru támhle.
- Je v kroužku. - Dvanáctka?
Takže 12.
Číslo 12 je důležitý. Chápeme, nápověda není potřeba.
Nemůžeme použít…
Hele, nebude něco tady?
Jo, to je asi dobrý nápad.
- Máme rukavice… - Baterku.
Baterie.
- Támhle jsou DD baterie. - Běž.
- Zapni ji. Třeba něco ukáže. - Jo.
Svítí modře.
- Modře! Ty jo! - Ultrafialová.
Kam bych se měla kouknout?
Přemýšlejte, co to UV dělá.
Někde bude skrytá zpráva. Někde tam bude.
Utěrky?
Možná kopačák?
- Jak to vypadá s UV? - Zatím nic.
Počkat.
Panebože. Devadesát pět…
se rozzářilo.
Nic jinýho nezáří jako 95.
Musí to být 95.
Hej, D! Můžeš to zkusit tady?
- Cože? - Zkus posvítit sem.
Kde jsi?
Ukaž.
- Panebože. - Otisky?
Na číslech jsou otisky! Lidi!
Jedna, dva, pět a devět.
- Musíme vymyslet správný pořadí. - 12-9-5.
Myslím, že 1-2.
- Proč? - Protože 12 je v kroužku.
- Jo. - Na knížce je 95.
A je tam 95, takže to bude 1-2-9-5.
Bude to 12-95, nebo 95-12. Určitě.
- Souhlasíte? - 1-2-9-5.
- Zkusíme to. - Můžeme?
- Jo. - Do toho.
BEZPEČNOSTNÍ KÓD 1295
- Ne. - Ne, to nic. První pokus.
Tak to vyměníme. 9-5-1-2, ne?
Musí to být ono. Je to ono.
- Devět… Jo. - 9-5-1-2. Ano?
A pak mřížka.
- Jo, mřížka. Dali jsme ji? - Ano.
Prosím, funguj.
BEZPEČNOSTNÍ KÓD 9512
Ne!
Tak jo. Co teď? Myslím na otevření nápovědy.
Byla jsem přesvědčená, že je to to číslo.
Něco nám uniká.
Vyšiluju.
TÝM MELISSA 1 ZBÝVAJÍCÍ POKUS
- Co nám sakra uniká? - Kámo, já nevím. Jsem mimo.
- Jak byla ta čísla? - Zvýrazněný jsou 3-4-6-8.
- Zkoušeli jste svítit i jinam? - Tady nic není.
Zprovoznění baterky je super, ale máme čtyři čísla.
A existuje spousta různých kombinací. Takže mám pocit, že jsme pořád na začátku.
Tři, čtyři, osm.
Všechny hodiny ukazují 3:48.
Teplota v lednici je nastavená na osm, je to k něčemu?
V tom šílenství nebyl žádný řád. Něco nám uniká. Nevím co.
Opakuje se tady něco?
Čas 3:48 je všude.
Dobře, čas je 3:48.
Ale co ta šestka?
Dám ji za a před tři, čtyři, osm. Protože tohle je v řadě.
Tři, čtyři, osm je všude. Na všech hodinách je 3:48.
Možná nám uniká, kam patří šestka.
Takže myslíš je to buď 3-4-8-6, nebo 6-3-4-8?
Nevím, ale můžeme to zkusit.
Tyhle tipy se mi líbí.
Myslím, že oba věříme, že je to jedno z těch dvou čísel.
Můžeme zkusit obě.
Který zkoušíš?
Asi 6-3-4-8.
BEZPEČNOSTNÍ KÓD 6348
- Super, máme poslední pokus. - Dobře.
- Mám zkusit to druhý? - Počkal bych. Všechno si projdeme.
Zkusíme něco najít.
Mám pocit, že nám něco uniká.
Takže to není 6-3-4-8.
Nevím, jestli zkusit druhou verzi.
Ty 3-4-8 jsou seřazené, ale nemá nás to jen zmást?
TÝM SEAN 1 ZBÝVAJÍCÍ POKUS
Ta čtyři čísla známe.
Víme, že je to jednička, dvojka, pětka a devítka.
Zkusili jsme 1-2-9-5 a 9-5-1-2.
- Devadesát pět bylo zvýrazněný, ne? - Jo.
- Devadesát pět musí být správně. - Knížka měla zvýrazněno 95.
Co ještě?
- Čísla, lidi. - Rub obrazu jsme zkoumali.
Musím se plést v té 12. Dvanáctka musí pryč.
Vše s čísly je na lince.
- Dobře. - A co 48?
- Nic. - Nic necítím.
Musí to zářit. Musí to být zářící číslo.
Svítili jsme na ten diplom tady?
- Jo, dávno. - Jo.
Posviť… Je to rytý.
Tohle k tomu patří. Bude to 2-1-9-5.
Otrava.
Chtěla jsem to být já, ale musel to být on.
Tohle jsou ta čísla.
Zářilo to.
Je to buď 21-95, nebo 95-21.
Máme jeden pokus.
Teď je to otázka náhody. Bral bych nápovědu.
- Nápovědu. - Jo.
Uděláme to.
- Jo. Dělej. - Je to tu.
Já ji nechtěla, ale neprotestovala jsem.
„Uvnitř obálky…“ Dobře, 5 000?
Ať je to něco novýho.
„Odpověď se koupe v záři vašeho podezření.“
- Ne! Zase tohle. - To jsme věděli.
Tohle už víme.
Jsme zklamaní. A sleduju všechny, ale hlídám si Neeshe.
Kdo chtěl tu nápovědu otevřít?
Když jste agent, je to dar.
Stačí vám jen otevřít obálku, a je to minus 5 000 dolarů.
Stačí jen říct, že to bylo pro tým.
„Odpověď se koupe v záři…“
Říkají, ať použijeme baterku.
Ale může to být i chování hráče, který chce získat peníze do banku.
Každopádně jsme utratili polovinu případné výhry, ale nepomohlo nám to.
Ale co zkusíme? 21-95, nebo 95-21?
Můžeme si hodit mincí.
- Je to fuk. - To ne.
- Máme poslední pokus. - Čas je 3:48.
- Takže 6-3-4-8… - Šestku před, nebo za?
Je to buď 3-4-8-6, nebo 6-3-4-8?
Zkoušela jsem 6-3-4-8.
Jo.
Nejspíš je to jedno z těch dvou. Když ne to první, tak to druhý.
Takže to není 6-3-4-8. Dáme šestku dozadu.
Tři, čtyři, osm, šest.
- Chcete to zkusit? Tři, čtyři, osm, šest? - Jo.
V pohodě, pokud to tak cítíš, jdi do toho. Obuj se do toho a zmákni to, neboj se.
Chci ty peníze. Hrozně je chci.
Mám pocit, že budu zvracet.
- Tři… - Tři, čtyři…
- Osm, šest. - …osm šest.
Ne!
Ach jo.
Jejda.
Mysleli jsme, že to máme.
Nevím, kde byla chyba.
Byl to zoufalý pokus. Nikoho neobviňuju. V ložnici jsme byli všichni společně.
Nikdo ji neplácnul a nezakázal jí to.
Zvorali jsme to.
Současně ale přemýšlím,
proč najednou zrovna tahle čísla.
Asi jsme tu jako první.
Snad na to přišli.
Byla to chyba, nebo podraz?
Prostě nevíte. Je to těžký.
Jak to, že to nebylo správně? Jsem zmatená.
Nechápu, že jsme to nedali.
Lidi, máme poslední pokus, okamžik pravdy.
Máme 95, máme 21.
Takže je to jen o náhodě, bude to 21-95, nebo 95-21
Našel jsem minci.
Číslo 50 bude 21-95, druhá strana bude 95-21.
Svíral se mi žaludek.
Budeme hádat, prostě budeme sakra hádat.
Takže 95-21, 21-95. Jdeme na to.
Okamžik pravdy.
- Takže 95-21. - Tak jo.
- Házel jsem, takže to zadám. Připravení? - Ne.
- Do toho. - Musí to tak být.
- Takže 19-52. - 95-21.
BEZPEČNOSTNÍ KÓD 9521
Jo!
- Ty vole! - Panebože!
- Podej tašku! - Podej tašku, musíme pryč!
- Panebože! - Poberte to všechno.
Nechápu, že jsme si hodili mincí.
Jo, máme to! Hej!
A na poslední chvíli!
Ale když se podíváte pozorně,
za většinu nitek tahá Neesh.
Myslím, že pokud je agent, byla tohle geniální akce.
Hráči, vítejte zpátky.
- Kdo nese klenoty? - My.
- Výborně, tak mi je ukažte.
- Jsou pravý. - Třpytí se.
Nádhera.
Koukejte na tu třpytivou hromádku.
Ale myslím, že jste využili nápovědu.
- Pravda. - Ano.
Takže tohle má hodnotu 5 000 dolarů.
- Jo. - Ne těch 10.
- Ne. - Jasně.
Seanův týme.
- Ahoj. - Ahoj.
Co pro mě máte vy?
- Zklamali jsme tě. - Jo, to vidím.
- Nula dolarů do banku. - Správně.
Agent má sabotovat
a ubírat peníze z banku.
Nevěřím žádnému z těch hráčů.
Přišli jste všichni na to, k čemu byla UV baterka?
- V bytech byla spousta čísel. - Jo.
Jen čísla, která pod UV svítila, byly potřebné stopy ke zjištění kódu.
Našli jste čísla na sejfu,
ale nevšimli jste si, že 63 na notách
a 48 na hodinách byly zvýrazněny.
Tento pár tvoří pouze dvě kombinace,
správný kód byl 48-63.
V duchu si říkám, že to není pravda. Měl jsem se nad tím zamyslet o trochu víc.
Měli jste jedno?
- Ne. - Ani jedno zvýrazněný číslo?
Ne.
Všichni mě viděli, jak s baterkou chodím po bytě.
Myslím, že Q nic nesabotoval, byla to obyčejná lidská chyba.
Ale taky k řešení nijak zvlášť nepřispěl.
Chtěl bych mu věřit, ale možná ne.
Gratuluji k 5 000 dolarů.
Váš bank je teď 15 000 dolarů.
Díky částečnému úspěchu Melissina týmu.
Nic nevyvolá chuť k jídlu lépe než tvrdá práce při vloupačce.
Převlečte se, užijte si volno, uvidíme se u večeře.
Přijďte včas, na tohle jídlo nezapomenete.
Po téhle misi mám pocit, že jsem na správné stopě.
Instinkt říká, že je to Neesh.
Tak jo, jedeme se najíst.
Je ale snadné se nechat unést,
potřebuju víc informací.
Co se děje?
- Jak je, kámo? - My o vlku…
Pomlouváte?
- To je ono! Krása! - Fajn.
- Díky. - Díky moc.
- Máme první rande, Michaele? - Myslím, že jo.
Hezký. Na zdraví.
Tak co říkáš na misi?
Myslím, že nám to šlo.
Tým skvěle spolupracoval.
Ale co si myslíš o druhé skupině? Přijít s prázdnou?
No jo. A přišli fakt brzo.
Je divný si s někým sednout.
Chcete si normálně popovídat,
ale pak přemýšlíte,
jestli to náhodou nevede někam, kde o ostatních zjišťuje víc informací.
Slaňovači sobě.
- Nikdo to nedocení. - Ne.
- Pokud mě někdo podezírá… - Ne.
Já to udělat nechtěl.
Pokud jste agenti, jste skvělí.
Fakt šílený.
- Chudák Sean. Visel tam úplně bezdůvodně. - Říkali jste, že to dostaneme zpátky.
- Máme pět klacků. - A díky hodu mincí.
Alespoň to zvládli.
Byla to Oliverova chyba. Všechny nás nadchla myšlenka, že máme kód.
Jsme spíš přes fyzičku, ne myšlení.
Kdyby šlo o ni, třeba o vyběhnutí schodů, rozhodně si myslím, že bychom to měli.
Ale… No jo.
Šel bych nakupovat. Mají pěkný obchody.
- Jídlo bude pecka. - Jídlo musí být super.
- To je nádhera. - Až po tobě.
Koukněte na Ariho!
- Jen pojďte. -Tak co, Ari?
Ari!
Jsme v restauraci. Atmosféra je fajn.
Je tu pití a jídlo…
Vítejte, jen dál.
- Posaďte se. - Sednu si vedle tebe, Ari.
Mám docela hlad, nebudu lhát.
Říkáme si, že to je bomba.
Toto je naposledy, co je vás deset pohromadě.
Jeden tu jíte naposledy.
Za okamžik vás čeká vyřazovací kvíz.
Ale nejprve tu máte další misi.
Tak si říkám, že to snad ne.
Co se bude dít dál?
Je vás tady deset a já vám zařídil koláčky štěstí.
Pět obsahuje peníze do banku a pět obsahuje výjimku.
Pěkný!
Pět?
To je polovina lidí.
Mohli jste slyšet, jak to všem vyrazilo dech.
Musím se napít.
Pokud nebudu mezi pěti lidmi s výjimkou, je má šance v kvízu příšerně malá.
To není dobrý. Nelíbí se mi to.
Samozřejmě chci výjimku, ale taky jsou tam lidé,
kterým tu výjimku vůbec nepřeju.
- Chci, aby museli vyplnit kvíz. - Tak jo.
V každém kole vyberete hráče s koláčkem a pošlete ho pryč,
dokud nebude zbývat jen pět z vás.
Jo.
Když zůstanete s penězi, přidáme je do banku.
Když zůstanete s výjimkou, vyhnete se dalšímu vyřazování.
Jde o prostou hru s pravdou a lží.
Z téhle mise mám radost. Můžu pozorovat, jak je kdo dobrý ve lhaní.
Když budete jako tým hlasovat správně, můžete víc než ztrojnásobit bank
s dalšími 50 000 dolary.
- To potřebujeme. - Jo, rozhodně.
Je čas si vybrat koláček.
Hodně štěstí. A pamatujte, že štěstí přeje odvážným.
Pět lidí bude blafovat kvůli výjimce.
Tohle zásadně změní hru.
Peníze.
Určitě poznám, kdo lže
a kdo říká pravdu.
Samozřejmě bych rád výjimku, je to vstupenka do dalšího kola.
Chtěl by ji kdokoli při smyslech.
A nakonec Mike.
Který bych si měl vzít?
Když budu mít možnost ji získat, vezmu ji.
Hráči, je čas to zjistit, co všichni máte.
Do toho.
Mám 5 000 dolarů.
- Taky mám pět. - Já mám dalších pět.
To je třikrát pět.
Taky mám 5 000.
Deanno, Melisso, Michaele a Q,
můžu vám říct, že jen dva koláčky obsahovaly 5 000.
Takže dva z vás lžou.
Každý s výjimkou má samozřejmě motivaci lhát.
Jen aby bylo jasno, taková je strategie.
Zjednoduším to a půjdu do extrému.
Přísahám na život svých rodičů, že mám 10 000.
Já mám 10 000.
Taky mám 10 000.
Zajímavý, lidi, kteří hned odpovídají,
většinou taky lžou.
Čekala jsem, kolik lidí má moji částku, což je 10 000.
Ty jo! Deset tisíc fakt frčí.
Seane, Neeshi, Hannah a Muno, tvrdíte, že máte 10 000,
ale taková částka je jen ve dvou koláčcích.
Já mám 20 000. Chtěl bych nám je nechat.
Když mě vyberete, ukážu vám to a budeme se cítit jako pitomci.
- A je to červený s bílými písmeny. - Co máš ty, Ryan?
Dvacet.
Těch 20 000 mám já.
Vím, koho budu volit prvního.
Tony a Ryan, oba tvrdíte, že máte 20 000. Jeden z vás musí mít výjimku.
Dvacet tisíc mají jen dva, vybereme jednoho z nich.
Mám výjimku. Musím to zkusit.
Nejlepší bylo jít proti Tonymu.
Vím, že mu někteří nevěří.
Tony, chci věřit, že máš 20 000.
- Ale včera ráno… - To bude špatný.
…jsi říkal, že tu zůstaneš, ať se děje cokoli.
Chci peníze do banku.
Riskovala bych je všechny? Ne. Ale za výjimku jich část risknu.
Tohle bude bolet. Dlužím vám spoustu peněz, nechci…
Tony říká pravdu, Ryan lže.
- Nemusí mít 20 000, umí lhát. - Ona má výjimku, já mám 20 000, jasný?
- Jo. Volme Ryan. - Nejdřív hlasujme pro Ryan.
Proč ne nejdřív pro tebe?
Mám těch 20 000 dolarů, ale když jde někdo proti mně,
můžou mu uvěřit.
- Řekl jsem, že mám 20 000, a ona mlčela. - Netušila jsem, že musím hned něco říct.
Chtěl jsem, aby mě lidi podezírali,
ale teď netuší, co je pravda a co lež. Vypadám jako trouba.
Ztratil jsem důvěryhodnost. Přijdeme o peníze a bude to moje chyba.
Tohle není dobrý.
Překlad titulků: Tomáš Slavík