Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dumnezeu te-a adus aici
Să-ţi uşureze suferinţele
O sâmbătă binecuvântată celor din Joanopolis.
El este Cel care a creat credinţa De la început până la final
Rămâneţi alături de noi. Acum este ora 15.00.
Mesaj de la Mariene pentru soţul ei Kido:
"Un sărut pentru inima ta, iubitul meu Kido."
Şi chiar dacă vor veni nopţi de nelinişti
Chiar dacă crucea este grea
Hristos va fi cu tine
Poate că lumea
te va face să plângi
Dar Dumnezeu vrea să zâm...
De ce ai închis radioul?
Pentru că nu-mi place factura de la electricitate.
Dar bunicului îi place.
Da, chiar aşa?
Ţi-a spus el asta?
Când radioul merge îşi mişcă ochii.
E doar un spasm.
Lui nu-i place nimic.
Hotărâţi amândoi.
Ori vă uitaţi la desenele tale animate, ori ascultaţi radioul.
Nu se poate amândouă.
E cineva acasă?
Ne-am decis să ne uităm la desene.
În regulă.
- Bună dimineaţa! - Bună!
Aici e casa domnului Firmino Santos?
Da, doamnă.
Sunt de la policlinică, am venit să-i verific oxigenul.
Ze are grijă de el.
Ze a fost transferat, acum mă ocup eu.
Pot să intru?
Da, intraţi.
Scuzaţi-mă!
Doamna doctor...
Niciun doctor. Eu sunt Juracy.
Îmi cer scuze, dar Ze a fost cu noi multă vreme.
Nicio problemă, înţeleg.
El este tatăl meu, Firmino, şi băiatul meu, Jean.
- Bună, Jean! - Bună!
Bună ziua, domnule Firmino, ce mai faceţi?
Ea este noua ta infirmieră, tată!
Eu sunt Juracy, de la policlinică.
Am venit să vă fac un control.
- Vă aduc un scaun. - Mulţumesc, draga mea!
- Scuzaţi dezordinea! - Nu vă faceţi griji!
Să vedem cum se simte domnul Firmino.
Da, bine.
Astea sunt medicamentele lui?
Da, totul e în regulă.
Le ia la orele potrivite, aşa cum i-au fost prescrise?
Facem tot ce ne-a spus cealaltă infirmieră.
Nu are nevoie să-i reînnoiesc reţeta, nu?
Nu, am luat medicamentele chiar săptămâna trecută.
Totul e normal. La fel ca întotdeauna.
O să notez aici, în dosarul lui...
Să verificăm butelia cu oxigen!
Cinci litri pe minut.
Ajustare.
Gata, domnule Firmino. Acum totul e în regulă.
Vezi, tată?
Acum o să se învioreze, are altă butelie de oxigen.
O să se simtă puţin mai bine.
Nu, scumpa mea, nu e aşa.
Nu e deloc aşa.
Blocat în dărăpănătura asta...
Nu se poate.
Se uită la lemnul ăsta putred, mâncat de termite.
Cearşafurile astea aspre îi zgârie fundul.
Şi scutecul e plin şi se scurge.
Nu o să respire mai bine.
O să fie din ce în ce mai rău.
Dacă putem numi asta respiraţie, nu?
Nişte tuburi de plastic înfipte într-o carcasă deteriorată.
Jairo!
Vino aici!
Jean, du-te să te joci afară!
- Nu. - Du-te, fă cum îţi spun!
Bună ziua! Ce mai faceţi?
Doamna asta spune nişte lucruri.
Aveţi o fabrică de cărbuni, nu?
Cu furnale mari.
Din asta trăiţi?
Da, aşa este.
Şi mai şi gătesc pentru alţi oameni.
E o viaţă grea, nu? Ştiu cum este.
E posibil să am o propunere pentru voi.
O să fie bine pentru familia voastră.
Pentru domnul Firmino.
Şi pentru altă persoană care e într-o situaţie grea.
Dumnezeu să vă binecuvânteze, domnule Firmino.
Pa, băiete!
Dar Dumnezeu vrea să zâmbeşti
Nu contează câte necazuri ai
Vorbeşte cu Dumnezeu, El te va ajuta
După durere, vine bucuria
Pentru că Dumnezeu e iubire
MANGAL
Şi nu te va lăsa să suferi
Ascultă!
Mai încet, Jean!
Te iei la întrecere cu bunicul?
Bună, Irene!
Nu te-am văzut la slujbă.
Noi am ajuns mai târziu, aşa că am rămas în spate.
Eu am venit mai devreme să vorbesc cu preotul.
Arătaţi bine, domnule Firmino!
Săracul! E din ce în ce mai cocoşat!
Ce mai face doamna Amelia?
Nu prea bine, Irene. Nu iese din casă.
Nici nu mai încerc. O las în pace.
Mă doare sufletul pentru că simt că în orice clipă s-ar putea să...
Doamne fereşte!
Trebuie să te rogi, este tot ce putem face.
Vreau să comand pui cu sos
pentru ziua lui Sergio, luna viitoare.
- Aşa este. - Să faci unul bun.
Da, sigur. Ziua ta e aproape de ziua tatei.
Da.
Sergio, nu ai ceva de muncă pentru Jairo?
Ştii tu, o slujbă.
Fabrica de mangal merge prost în perioada asta a anului.
E chestia aia la care lucrezi tu.
Proiectul de peisagistică.
Mereu ai nevoie de ajutor, ia-l pe el!
Treci pe la mine ca să aranjăm ceva.
- Ne-ar fi de mare ajutor. - Apreciez foarte mult.
Să mergem!
Şi William?
E la verişorii lui până la finalul vacanţei.
Când se întoarce, spuneţi-i să vină la mine să ne jucăm.
Sigur o să vină, îi e dor de tine.
- Domnule Firmino! - La revedere, domnule Firmino!
Mă duc să mă uit la nişte preţuri acolo.
Jean, poţi să ai grijă de bunicul?
- Bine. - În regulă!
Scuzaţi-mă!
- Irene! - Bună ziua, părinte!
Erai aici?
Da, am stat în spate.
Părinte...
Când cineva se stinge.
Când se simte foarte rău.
Dumneavoastră credeţi
că este voinţa lui Dumnezeu ca această persoană
să se prăpădească?
Irene!
Ce întrebare îmi pui! Ai o inimă mare.
E vorba de tatăl tău, nu?
Nu-ţi face griji, Dumnezeu nu vrea ca el să moară.
Fiecăruia ne vine ceasul.
Deci e voinţa lui Dumnezeu ca el să sufere în continuare?
Nu e deloc aşa.
Dumnezeu vindecă.
Şi dacă nu e nicio vindecare?
Când e foarte greu...
Atunci ce se întâmplă?
Credeţi că Dumnezeu vrea ca omul să moară sau să sufere?
Irene, din păcate, eu nu am răspunsul.
Răspunsul e în fiecare din noi, îl găsim prin rugăciune.
În conversaţie intimă cu Dumnezeu.
Bine, părinte.
Vă mulţumesc foarte mult!
Slavă Domnului, acum am multe comenzi.
Dacă lucrurile merg tot aşa,
o să pot ajuta mai mult biserica.
Asta e minunat!
Avem probleme financiare serioase.
Bine!
- Binecuvântarea, părinte! - Dumnezeu să te binecuvânteze!
Vino să mă ajuţi cu lemnele!
Nu!
Ţi-am spus să vii, nu mai repet!
Nu vin, îmi e bine aici!
Vino, Jean! Ţi-am spus o dată!
Ce leneş!
Cum poţi măcar să te gândeşti la aşa ceva?
Supa de pui va fi gata mai târziu.
Mă duc în oraş să mănânc ceva.
Cu ce bani?
Şi eu sunt nebună pentru că mă gândesc...
Spune-i noapte bună bunicului!
O să dormi cu noi în seara asta, bine?
Nu-i vor face rău bunicului, nu-i aşa?
Scumpul meu!
Nu spune aşa ceva!
Uite ce este!
Bunicul tău suferă de mult timp.
El nu vrea să se mai chinuie.
Va fi mai bine pentru el.
Deci eu nu pot să-mi dau seama dacă-i place muzica,
dar tu ştii că vrea să dea colţul?
Vino, băiete!
S-a terminat!
Să mergem!
Insula, domnule Miguel.
Foarte bine.
Pot să văd şi eu?
Poftiţi!
Arată cam aiurea!
E ca un machiaj de Halloween.
Vor crede aşa ceva?
Nu e prima dată când fac asta.
Sigur că vor crede, Miguel.
Hei, tu!
Vino să mă ajuţi să iau cadavrele de pe hol!
- Cine, eu? - Da, tu, vino!
Grăbeşte-te!
Avocatul tău ţi-a spus că înainte să mergi pe insulă
o să stai câteva zile într-un alt loc?
Poftim? Nu, nu mi-a spus.
Asta am aranjat.
Unde trebuie să merg?
Nu pot să-ţi spun. Este pentru siguranţa ta.
Deci dau atât de mulţi bani ca să merg într-un loc pe care nu pot să-l ştiu?
Plăteşti pentru o substituţie.
Nimeni nu va şti că eşti în viaţă.
Da, partea asta o înţeleg,
dar de ce să merg altundeva mai întâi?
Este o perioadă în care să fii uitat.
Şi apoi poţi să mergi în locul în care vei rămâne.
Gata, lasă-l acolo
Şi oamenii tăi se vor ocupa de asta?
Partenera mea. Este de încredere.
Ce naiba?
Ce faci? Asta n-a fost parte din înţelegere!
Ismael?
Noi nu am aranjat asta!
Nimeni nu trebuie să ştie unde eşti. E o parte a protocolului.
Ce protocol?
Acum poţi compara lucrarea pe care ţi-am făcut-o ţie.
- Pune-ţi piciorul pe... - Aici!
Chiar aici!
Acolo, stai aşa.
Desfă-ţi braţele!
Aşa!
Gata?
Foarte bine! Să mai încercăm o dată.
Mă înec!
Nu mă ajuţi?
Ia!
Alege cuiele bune pentru mine.
Când arată aşa, nu mai sunt bune.
Când sunt strâmbe.
Jairo, de ce păstrezi cuiele astea?
În spate, acolo!
Cum te numeşti?
Ţi s-a spus că o să împarţi camera cu mine?
Poftim?
Nu mi s-a spus că o să împart o cameră cu tine.
Şi ce? Nu eşti pedofil, nu-i aşa?
De unde ai scos aşa ceva?
- Nu ţi-au spus cine sunt? - Nu.
Nu ţi-au spus nimic?
Mie nu mi se spun prea multe.
Nu, nu sunt un pedofil, nu-ţi face griji.
Bunicul meu dormea acolo.
Uneori i se scurgeau chestii din scutec.
Poţi să întorci salteaua.
O să dormi în picioare?
Sunt anumite proceduri.
Poţi să ieşi din cameră numai când bat eu la uşă.
Ca să fim siguri că nu e nimeni în preajmă.
Nu ţi-au spus?
Unde sunt obiectele mele de igienă?
Lucrurile tale.
O să mă duc să-ţi cumpăr săptămâna aia.
La magazin.
Dar între timp foloseşte-le pe ale lui Jairo şi pe ale lui Jean.
Chiar şi pe ale mele dacă vrei.
Simte-te ca acasă!
O să le cumpăr.
Nu-ţi face griji, suntem numai noi doi.
Poţi să te relaxezi.
O să-ţi fac o cafea. Vino!
Trebuie să te îmbraci.
Când uşa e închisă, înseamnă că e cineva în baie.
Doar câteva amănunte
despre cum merg lucrurile astea în casa asta.
Cine eşti tu?
Eu sunt capul familiei.
Familia care îţi face o favoare şi te ascunde aici.
O favoare? Mulţumesc foarte mult!
Minunat! Fantastic!
Îmi cer scuze!
E doar pentru că am făcut cunoştinţă când erai pe closet.
Am treabă. Tot trebuie să-mi câştig pâinea.
Încearcă să te porţi frumos cu el.
De fapt, tu nu te porţi frumos cu nimeni din casa asta.
Nu-mi place să am oameni de genul ăsta la mine în casă.
Îi judeci pe alţii? Nu se cuvinte.
Numai Dumnezeu îi poate judeca pe oameni. Nu tu!
Şi Iisus i-a iertat pe cei care i-au greşit.
Nu ştiu.
Trebuie să petrec mai mult timp cu fiul meu.
Să fiu atent.
Trebuie s-o iau mai încet.
Doar dacă te îngropi de viu poţi s-o iei mai încet.
Dacă ai munci şi mai puţin,
ai sta pe loc toată ziua, dacă e posibil aşa ceva.
Cum a rămas cu slujba despre care am vorbit cu Sergio?
Nu a mai spus nimic despre asta.
Poate că au probleme în familie.
Ce probleme?
Nu mai contează.
Spune-mi şi mie!
Nenorocitul ăla de Sergio se culcă cu alte femei din oraş.
Dacă am auzit eu aşa ceva, crezi că n-a aflat şi Luciana?
Dar adu-i tu aminte!
Săptămâna viitoare este ziua lui.
Ia-i un mic cadou, ca să-i aminteşti.
Să-ţi găsească şi ţie ceva de muncă.
Jean!
Hei, Jean!
Bună, William!
- Nu face asta! - Jean este acasă?
Nu, dar nu poţi să intri aşa.
Nu e acolo?
Nu, e la magazin cu Jairo.
Pot să-l aştept.
Nu, o să dureze o vreme.
N-are rost să te aşezi.
- Eu îl aştept aici. - O să dureze mai mult timp.
S-a dus să-şi cumpere rechizite.
Începe şcoala săptămâna viitoare, nu?
Da, din păcate.
Aşa este.
O să vă vedeţi tot timpul.
O să vă jucaţi împreună.
Când se întoarce, te caută el.
Bine? Trebuie să fac curăţenie.
Trebuie să trag canapeaua.
Eu pot să vă ajut la curăţenie.
În niciun caz!
Am şi eu un băiat!
Ştiu eu cum ajutaţi voi, mai mult faceţi necazuri.
Nu aveţi sare?
Ba da.
Fiecare cu gusturile lui, nu?
Unora le place mai sărat, altora fără sare.
Juracy mi-a spus multe lucruri bune despre tine.
Că ţi-ai ajutat foarte mult comunitatea.
După mintea mea, ce ţi s-a întâmplat e din cauza deochiului.
Trebuie să vorbesc cu ea.
- Cu Juracy? - Da.
Cred că abia peste 15 sau 20 de zile.
E foarte ocupată.
Dacă apari la policlinică, va ieşi scandal.
O să-şi iasă din minţi.
Sfântă Fecioară!
Nu poţi să faci nimic care încalcă protocolul.
Nu mai stau închis în camera aia.
Aşa este la ţară.
Oamenii vin în vizită neanunţaţi, trebuie să fim atenţi.
Nu pot să schimb eu, peste noapte, obiceiurile oamenilor.
Scuză-mă, dar...
Ba da, poţi.
Dacă vrei, îţi spun eu cum.
Nici eu nu am putut să dorm.
E prima zi de şcoală, ştii?
E frumos aici, nu?
Dar sunt şi şerpi, şi vecinii stau foarte aproape.
Cum a fost acasă la verişorii tăi?
A fost bine, tu ce ai făcut în vacanţă?
N-am plecat nicăieri. Am stat aici.
Măcar ai telefon, e mai bine decât să pleci undeva.
Cine ţi l-a dat?
Mătuşa mea.
Care mătuşă?
Mătuşa Rose.
Nu ne-ai povestit niciodată despre ea.
Nu te-am auzit niciodată vorbind despre mătuşa Rose.
Nu locuieşte aici.
Stă în Sao Paulo.
A fost un cadou de ziua mea.
Dar ziua ta n-a fost încă.
Ei bine, ea şi Moş Crăciun mi l-au dat.
Moş Crăciun.
- Nu e Crăciunul. - Nu e Crăciunul, dar e un an nou.
Pot să mă joc şi eu mai târziu?
Eu sunt după William.
- O ciocolată, o Coca-Cola. - Poftim!
Încă o ciocolată şi o Coca-Cola.
- Le plăteşti tu pe toate? - Da.
- Mai vrei ceva? - Nu, e în regulă.
Dacă mai vrei ceva, îmi zici.
Hai să mergem!
Mulţumesc!
Acum eşti bogat?
Ce faci?
Îmi e dor de tine!
Haide!
Nu, nu!
Bătrânul!
Ţie îţi plăcea s-o facem în faţa bătrânului.
- Acum te-ai pocăit? - Mai taci!
Ieşi afară!
- Ştii ce zi este, nu-i aşa? - Da, ştiu. Încetează!
Încă mai avem trei ore.
Jairo!
Pleacă!
- Sergio! - Sergio pe naiba!
Dacă vine băiatul meu?
Ce fel de model aş fi pentru el?
Lasă-mă vreo două luni.
Nu te mai aştept!
Te aştept de ani de zile.
Sergio!
Jean, ajută-mă cu vasele
de pe chiuvetă.
Nu.
Poftim?
Nu vreau.
Nu mă călca pe nervi.
Nu vreau!
Haide, Jean, trebuie să fac ordine aici,
să le şterg pe astea pe care le spăl.
Nu vreau!
Eu dansez.
Mă uit la tine!
Nu o să-ţi mai spun încă o dată!
Vino să mă ajuţi!
Haide, Jean!
Prostuţule!
- Ia, spală paharul ăsta! - Îmi pierd răbdarea cu tine.
Şi nu mai pune felii de limetă în chiuvetă, porcule!
Omul ăla le mănâncă şi lasă cojile peste tot.
- Ai făcut baie? - Nu.
Te duci să faci baie după ce termini aici.
Nu fac baie azi!
Vreau să dorm murdar.
Au mai rămas două farfurii murdare.
Nu o să te rog din nou să te duci să faci baie,
dacă trebuie să o fac, îţi sparg şi o farfurie de cap!
Te duci să faci baie chiar acum!
Nu-ţi place când te cert, dar mă faci să-mi pierd răbdarea.
La naiba!
Mâine vreau o bicicletă!
Mai am o farfurie de spălat.
Mă pui la încercare! Dacă nu te duci în baie...
Cine a zis că mă duc? O să mă uit la televizor!
Cine a zis?
CONCURSUL MISS VÂRCOLAC JOANOPOLIS 1995
Nu e prea grozav, nu?
Aşa este.
De ce nu m-ai sunat? Aş fi venit la tine acasă.
Nu se poate.
Fac tot ce pot să ies şi eu puţin din casă.
Nu pot să stau închisă acolo.
Să am gijă de copil, de bărbat...
Şi de tata.
Ce mai face tatăl tău? Se simte mai bine?
Deloc.
E din ce în ce mai rău.
E din ce în ce mai greu să-l scot din casă.
Văd în ochii lui cât de mult se chinuie.
Măcar eşti puternică.
Când mama mea era în starea asta, eu plângeam tot timpul.
Înveţi să ţii lucrurile în tine.
Nu vreau să-l întristez şi pe băiatul meu.
Arăţi foarte bine.
Kim, ce e asta?
Tocmai l-am primit.
Apă de lavandă
Are note de lavandă şi jaborandi, deblochează chakra senzualităţii.
Încearcă-l!
Se poate?
Miroase bine?
Dacă poţi să mă aştepţi trei zile,
- o să vin să-ţi aduc banii. - În regulă.
Ăsta e pentru vitrină.
O să-ţi dau unul în cutie.
- Ai nevoie de o pungă? - Nu, e în regulă.
Bine, mulţumesc.
Stai puţin! Ce-ai zice să-ţi faci relaţia mai interesantă?
Chiloţi comestibili. Ediţie de Halloween.
Cu gust de dovleac,
prăjitură şi bomboane.
Ia-ţi şi tu!
Vrei să bem nişte vin?
Îl ţin aici.
În caz că avem vreun motiv să sărbătorim.
Pentru noi începuturi! E nevoie de un toast.
Vinul ăsta îmi aminteşte de mama mea.
Îl cumpăra în fiecare zi, de la tarabe de pe stradă.
Era alcoolică.
Ce amintire frumoasă.
Nu eraţi bogat înainte?
De ce purtaţi hainele astea?
Hainele astea sunt rupte.
Aveţi o gaură aici.
Aici!
Ştiţi că hainele astea au fost ale bunicului meu?
Astea?
Da. Le-aţi rupt, deci trebuie să le plătiţi.
50 de dolari.
Ce făceaţi cu mama mea?
Nimic, mi-a zis să ies din cameră, aşa că am ieşit.
I-aţi văzut părul?
Nu.
Acum cu capul.
Astăzi a fost la coafor.
Poftim?
Azi şi-a făcut părul.
Da?
S-a şi machiat.
Şi l-a îndreptat.
S-a dat cu nişte produse.
Şi s-a şi vopsit.
Ai văzut poza mamei de lângă patul tău?
Nu.
Ea a pus-o acolo, dar mi-a spus să zic că eu am pus-o.
A câştigat concursul Miss Vârcolac.
A făcut aşa: "Hrr, vino aici, băiat obraznic!"
Miss Vâtcolac?
Un vârcolac bun sau rău?
Unul foarte fioros.
- Există vârcolaci aici? - Da.
Unul trăieşte în furnal.
Şi spune: "Să nu intri în vizuina mea!"
Va trebui să lucrezi pentru mine.
Eşti nebun.
Pentru mine?
Da.
Dar tu n-ai niciodată bani.
Nu e furată, nu?
Sigur că nu.
Pusesem nişte bani deoparte.
E frumoasă.
Îţi place?
E nou-nouţă!
Nu o să pot să o păstrez. Ce o să-i spun lui Luciana?
Ce o să fac eu cu ea?
Ce o să faci cu ea?
O să mi-o tragi!
Te-ai răzgândit?
Răspunde-mi!
CONCURSUL MISS VÂRCOLAC JOANOPOLIS 1995
Bună ziua, doamnă Juracy!
Vezi dacă e totul în regulă!
Mulţumesc foarte mult!
Am încredere în dumneavoastră!
E mereu mai bine să verifici.
Bine. Mulţumesc mult!
Trebuie să vorbesc cu dumneavoastră!
Ce faci aici?
- Treci în casă! - Eu mereu îi spun...
Să vedeţi cum face când îl închid în casă.
Omul urlă mai tare decât un porc la tăiere.
Eu îi spun mereu de protocoale.
Îi spun în fiecare zi.
Unde este cheia de la dormitor?
Ce s-a întâmplat?
De ce ai nevoie de ea?
Hei, Juracy!
Oricine poate lua cheia şi să închidă uşa?
Oricune poate încuia?
Juracy, putem să stăm de vorbă?
La naiba!
Ce este în dormitor?
Nu, nu! Gata, taci!
Nu!
Nu mă atinge!
Putem să stăm de vorbă?
Puteţi să vorbiţi cât doriţi.
Poţi ieşi un moment, te rog?
Doamnă Juracy, ce se întâmplă?
Jairo!
Jairo, s-au închis în baie.
Bine.
Ce a spus Marlene?
A spus că momentan nu te mută de aici.
Situaţia nu arată prea bine pentru tine.
Nu pot să trăiesc aici. Tot timpul vin oameni pe aici.
Un om ca mine nu poate trăi într-un astfel de loc.
Exact de asta eşti aici.
Miguel, să supravieţuieşti nu e uşor.
Uite ce o să fac eu.
O să-i transmit încă o dată nemulţumirile tale.
Şi o să vedem ce putem face.
Haide!
Bună, Irene!
Bună!
Am venit să iau puiul!
Deja?
Nu e gata?
Da, e gata.
La naiba, vremea s-a răcit, nu?
Da, aşa este.
Nu aveam nimic de făcut acasă, aşa că am venit să iau puiul.
Să nu te mai încurce şi asta.
Ţi-l aduceam eu.
Ei bine, am venit eu.
Pleacă! Pleacă de aici!
Faci dezastru în bucătărie. Pleacă!
Îmi cer scuze!
Scuze pentru deranj!
Se bagă tot timpul în lucrurile mele.
Sergio vorbeşte tot timpul despre puiul pentru ziua lui.
L-am pregătit să ţi-l aduc.
Mă bucur că am venit, voiam să-l salut pe domnul Firmino.
E şi ziua lui, nu?
Măcar să-i ofer o îmbrăţişare.
Ca să ştie că am venit.
Acum doarme.
Doarme cam toată ziua.
- E un pui mare. - Da, e unul mare.
Ştiu că lui Sergio îi place sosul, aşa că am făcut mai mult.
- Trei caserole pline. - Miroase bine.
Am făcut totul cum trebuie pentru Sergio, să-i spui!
Domnul Firmino nu a dormit bine noaptea trecută?
Nu prea.
Aşa păţeşte şi mama.
Dar nu trebuie să se trezească.
O să trec repede pe la el.
Am încercat să-l las în pace.
De asta voiam să vin eu să-ţi aduc mâncarea.
Ca să nu mai fac gălăgie în casă.
Jean este la şcoală,
Jairo s-a dus în oraş.
Voiam să-l las să se odihnească.
Haide, fii serioasă!
Nu mai aude de vreo zece ani.
Acum aude din nou? Eşti nebună?
Nu există aşa ceva!
Aude dacă vrea el.
Poate că aşa este.
Să vezi ce supărat este dacă îl trezeşti!
Da.
În curând noi o să ajungem aşa, cu bale la gură şi cu scutece
şi băieţii vor avea grijă de noi.
Doamne Sfinte!
Ai nişte fursecuri?
Vrei un fursec?
Avem şi fursecuri.
Scuză-mă, dar nu am nimic pregătit!
Eu nu am...
Nu-ţi face griji!
Sunt bune!
Faci şi o cafea?
- Cafea? - Da, merge cu fursecurile.
Pot să fac o cafea pentru tine.
Eu încerc să beau mai puţină cafea.
Situaţia cu tatăl meu mă face agitată.
Îmi dă arsuri stomacale.
Iau tratament de o săptămână, dar totuşi...
Ce s-a întâmplat?
E domnul Firmino?
Nu. Poţi aştepta aici o clipă, Luciana?
Te rog!
Totul e în regulă.
- Ce a fost? - Nu a fost în camera tatei.
Animalele astea fac numai prostii.
Cum fac şi aici! Pleacă!
Faceau tâmpenii şi pe acolo.
Butelia de oxigen de rezervă e acolo.
- Uneori se lovesc de ea. - Asta e periculos.
Dar nu au intrat în camera tatei.
Nu vrei să iei nişte fursecuri pentru Sergio?
O să vrem să-i cântaţi şi voi "La mulţi ani!".
Bine, eu o să...
Dă-mi voie să-ţi spun ceva, Irene!
Mă bucur că vă merge aşa bine.
Slavă Domnului, eu mă bucur pentru voi.
Slavă Domnului, nu mă plâng!
În perioada asta, treburile merg foarte bine.
Sergio se bucură de motocicleta aia ca un copil.
E foarte frumoasă!
Iisuse Hristoase!
Urmează şi ziua mea!
Vom vedea!
Glumesc, să ştii!
Pentru Dumnezeu! Vrei să te audă cineva?
S-a rupt patul!
- Ce ai făcut? - Nimic!
S-a rupt pentru că era deja avariat!
- Vreau să vorbesc cu Juracy imediat! - Nu mai ţipa!
Imediat!
Nu pot să mai stau în balamucul ăsta!
- Eşti foarte nervos! - Sunt furios! Sigur că sunt!
- Totul e o mizerie! - Calmează-te!
La naiba!
Jairo, i-ai cumpărat o motocicletă vecinului?
A fost ziua lui.
Nu mi-ai spus tu să-i cumpăr un cadou?
E la mâna a doua.
Iisuse, eu mă gândeam la nişte ustensile pentru grătar.
Un tricou.
Ceva care să-i reamintească să-ţi caute un serviciu.
Ceva să te ajute să faci bani, nu să-i cheltui.
O să te porţi de parcă eşti bogat?
Luciana s-a purtat ciudat azi.
A vrut să intre în camera tatei,
a insistat de multe ori.
I-am spus că nu se poate, dar tot a insistat.
A fost foarte ciudat.
Cine ştie ce cred oamenii despre noi.
O să găsim o modalitate
să punem capăt suspiciunilor.
Jairo?
Aveţi teme de făcut?
William are teme. Eu nu am.
- Bună, Irene! - Bună ziua, mătuşă!
- Pa, Jean! - Pa, William!
Vin la tine mai târziu!
Eşti deja aici!
Salut-o pe Juracy!
Ce mai faci, băiete?
- Jean! - Ce este?
Data viitoare când te mai duci la Will,
te duci în cameră la doamna Amelia şi te uiţi dacă este acolo.
Aşa, din senin?
Spui că te-ai pierdut.
Ei au doar două camere, cum aş putea să mă pierd?
Se mai întâmplă.
Pot să-l întreb pe Will.
În niciun caz!
Dacă voiam să-l întrebi pe Will, îţi spuneam exact asta.
Şi cum adică el are teme şi tu nu ai?
Eu am o profesoară nouă. A uitat să ne dea teme.
Dar sunteţi în aceeaşi clasă, aveţi aceeaşi profesoară!
O să-l întrebi pe Will şi o să-ţi faci temele.
- M-ai auzit? - Da.
- Vrei să fii un copil prostănac? - Nu.
La naiba, sunteţi rapide!
Te-am prins!
Animalele astea mănâncă orice le dai.
Şi oamenii mai zic de porci.
Când frângi gâtul unui om se aude ca la găini?
Mâine e ziua tatălui meu.
Vreau să zic,
ar fi fost ziua lui. Dacă n-ai fi fost tu.
Nu, nu. Nu am cerut niciun 8 şi niciun 9.
- Am cerut 89! - Este 89.
Eu vreau o lumânare cu 89.
Când le pui împreună...
Uite, 89, e grozav!
Sunteţi un vânzător grozav, domnule Anacleto.
Dacă le leg pe amândouă...
Nu, nu-l acoperi!
E un tort frumos.
Domnul Firmino împlineşte 89 de ani.
Ia uite!
E bătrân!
Irene!
Să-i cântăm "La mulţi ani" domnului Firmino!
Haide!
- Jairo, eşti nebun? - Sunt nebun că m-am însurat cu tine.
M-am însurat cu amândoi.
Deschide asta! Fă şi tu ceva!
- Dumnezeule! - Jean!
Jean!
Vino să cânţi "La mulţi ani"!
Nu m-am plimbat prin oraş cu rahatul ăsta degeaba.
Aprinde lumânarea!
Nu face asta, Jairo!
Haide, Jean! Du-te să vezi dacă Will iese la joacă!
Nu pleci nicăieri! Stai aici!
O să-i cânţi "La mulţi ani" bunicului tău chiar acum!
Mulţi ani trăiască!
Haideţi, cântaţi!
Mulţi ani trăiască!
Cântaţi!
La mulţi ani, dragă Firmino!
La mulţi ani!
Trăiască, domnul Firmino!
Suflă în lumânare!
Bravo! Adu farfurii!
Adu farfurii, femeie!
Nu faci nimic în casa asta.
Haide, adu farfurii!
Unu, doi, trei, patru.
Ţine mâna!
Ia-l! Ca un bărbat!
Poftă bună!
E foarte bun!
Juracy. Aici!
Capul familiei.
Ţi s-a terminat laptele praf?
De asta stai aşa.
- Unde este? - Nu a vrut să vină.
E întins în pat.
Se poartă ciudat.
De ce e ciudat?
Bună ziua, domnule Vanderlei.
Aţi aşteptat mult?
Da, cam un sfert de oră.
Îmi pare rău!
Am plecat devreme să duc nişte comenzi şi am întârziat.
Alo?
Da, eu sunt.
De ce?
S-a întâmplat ceva?
Puteţi merge mai repede?
Şi ea s-a uitat în ochii mei şi...
Jairo, te rog!
- Vorbesc cu cineva! - Vino aici, Jairo!
Fă cum îţi spun!
Adună-te, Jairo! Nu mă face de râs!
- Bună dimineaţa! - Bună dimineaţa! Luaţi loc!
S-a întâmplat ceva?
Da, avem nişte probleme cu Jean.
L-am văzut cumpărând cocaină şi băgând-o în geantă.
Iisuse Hristoase!
De asta v-am chemat aici.
Dar are numai nouă ani.
Da, exact.
Dacă ar fi fost marijuana...
Dar cocaina este un drog puternic pentru un copil de nouă ani.
Îmi pare rău!
Nu îl confundaţi cumva pe băiatul meu cu alt coleg?
Poate că...
Poate îşi cumpăra biscuiţi şi dumneavoastră...
Nu poate fi o greşeală, profesoara l-a văzut.
Înţelegeţi?
Comportamentul lui Jean s-a schimbat în ultima vreme.
A devenit agresiv,
nu mai e atent la ore.
Are un vocabular foarte diferit.
După cum ştiţi, aceasta e o şcoală religioasă.
Punem accent pe disciplină.
Deci vreţi să-l exmatriculaţi pe băiatul meu?
Nu, nu o să-l exmatriculăm.
Dar, din păcate, trebuie să sesizăm Protecţia copilului.
- Vezi, Irene? Merge la închisoare. - Lasă-mă să vorbesc, Jairo!
Doamnă director, nu-mi găsesc cuvintele.
Dar...
Aţi observat ca Jean să aibă noi prieteni?
Aveţi musafiri diferiţi?
E ceva acasă...
Avem nişte probleme acasă.
Bunicul lui e foarte bolnav.
El e un băiat bun, inteligent, cuminte.
Mă ajută la treabă.
Îmi cer scuze,
dar cred că îl confundaţi pe băiatul meu
cu alt elev.
Ar trebui să verificaţi cu cine stă el la şcoală!
Cine sunt ceilalţi copii.
- Este în regulă. - Au profitat de băiatul meu.
Cineva îi pune ceva băiatului meu în geantă şi îmi spuneţi mie...
Un băiat de nouă ani.
Calmaţi-vă! Haideţi să discutăm!
Dacă vreţi să vină Protecţia copilului la mine acasă, foarte bine.
Jean, mergi în camera ta!
Nu îţi este ruşine să-l trimiţi pe băiatul meu să-ţi cumpere cocaină?
- Poftim? - Eşti nebun?
Eu nu l-am trimis să cumpere nimic.
Eşti mereu... Pleacă de aici!
Du-te în camera ta!
Nu îţi dai seama de riscuri?
Te tot plângi că vin oameni pe la noi,
ştii cine o să vină acum?
Protecţia copilului!
Scuzaţi-mă că am întrerupt excelenta educaţie
pe care i-o ofereaţi fiului vostru!
Dacă într-o zi vă omoară pe amândoi
şi aduce un traficant de droguri în casă,
o să ştiţi a cui este vina.
Ieşi, pleacă de aici!
Nu o să faci nimic, Jairo?
Încerc să nu-mi pierd răbdarea cu nenorocitul ăsta!
Ai auzit ce mi-a spus?
Nu înţeleg nimic din ce zice!
Vorbeşte despre felul în care l-ai educat pe băiatul tău.
Neruşinatule!
Ţi-am spus că nu o să meargă.
Eşti un nenorocit!
Du-te naibii!
Nu merge aşa, Jairo.
O să vorbesc cu femeia aia.
- Ce femeie? - Aia de la policlinică.
- Nu, Jairo! - Trebuie să vorbesc cu ea!
Trebuie să rezolvăm situaţia asta.
Nu vreau să vorbeşti cu ea.
- Nu am încredere în ea. - De ce?
Ştii cine era la Luciana când l-am lăsat pe William?
Ea era!
Nu le duce medicamente?
Ca oxigenul pe care l-a adus pentru tata.
Eu mă duc acolo.
- Nu vreau să vorbeşti cu ea. - O să mă duc mâine!
Acum vreau să beau o cafea.
Mâine o să vorbesc cu femeia aia.
Şi tu ia-l pe băiat din camera aia!
Ştiu eu ce cafea vrei tu să bei!
De asta copilul ăsta se poartă aşa!
Am o programare urgentă.
Ce ţi-am spus eu despre venitul aici?
Doamnă Juracy!
Bărbatul ăsta a stârnit o furtună.
Şi-a terminat prafurile
şi i-a cerut lui Jean să-i cumpere cocaină de la şcoală.
Irene a luat-o razna.
Crede că oamenii ştiu.
Vrea să plece.
E o bombă care va exploda.
Irene a zis că v-a văzut acasă la Luciana.
I-am dus medicamentele mamei ei. Ce e cu asta?
Luciana ştie ceva?
La naiba, sigur că nu!
Asta dacă mama ei mai e acolo.
Ai halucinaţii!
Lasă-mă să-ţi spun ceva!
Mă aşteptam la mai mult de la un mare şef.
Un traficant de droguri.
Am crezut că o să fie interesant să te ţinem aici.
Dar eşti un laş.
Tu nu eşti un traficant, eşti un drogat nenorocit.
- Pleacă de aici! - Ţi-am dat o şansă!
Da, ţine-ţi şansa pentru tine! Pleacă de aici!
- Nu eşti un bărbat adevărat! - Aş putea să te omor.
- Nu ai ouă? - Pleacă de aici!
Ştii de ce nu te omor? Îmi e scârbă să te ating!
Nu pot să te ating! Eşti dezgustătoare!
- Pentru că eşti un laş. - Eşti dezgustătoare!
Nu mai ţipa!
Pleacă! Ieşi de aici, dihanie!
Pleacă naibii de aici!
Haide! Suntem doar noi doi aici!
ŞTIU
Poftim, asta era la fereastră, am găsit-o la fereastră.
Cred că e de la Luciana.
Cum aşa?
I-ai spus ceva?
Dumneavoastră o vizitaţi, nu eu.
Un bileţel?
Asta pare cu totul altceva.
Nu mai e altceva, omul ăsta trebuie să plece de aici!
Pentru Dumnezeu!
Atât de inteligent, o minte strălucită! Câtă isteţime!
Chiar şi el îşi dă seama că trebuie să plec.
Că trebuie să plec.
Minunat!
O să fim vigilenţi.
O să vedem ce e de făcut.
- Vigilenţi? - Da.
Acum suntem vigilenţi şi apoi vom schimba locaţia
şi apoi îi spunem şi ei şi apoi mai vedem,
şi apoi trebuie să aşteptăm,
şi apoi trebuie să stăm aici puţin şi apoi mă ia naiba.
Nu înţelegeţi?
Nu e clar pentru voi?
Ce e aşa amuzant?
Nu e amuzant, ce e aşa nostim?
Nu înţeleg de ce râzi! La naiba cu toate!
Dacă mă omoară pe mine, vă vor ucide şi pe voi.
Îl vor ucide şi pe el, şi pe tine, şi pe tine.
Îl vor ucide şi pe idiotul ăsta, pe toată lumea!
O să ies pe stradă şi o să spun:
"Ştiţi cum am ajuns aici?"
"Au fost Juracy, şi el, şi ea."
Nu mai suport asta!
La naiba cu toate!
Vreau să se ducă totul naibii!
Eu am plătit pentru asta! Eu îl arunc! Eu îl distrug!
La naiba cu toate!
Distrug totul! M-am săturat! Gata!
La naiba! Nu înţelegeţi nimic!
Hai, pleacă! E mai bine!
Oameni de rahat!
POLICLINICĂ
Am avut mai mult de cinci vizite azi.
În mijlocul pustietăţii.
Asta e viaţa!
- La revedere, băieţi! - Pa!
Mănânci acasă azi?
Da.
E bună mâncarea.
Dar puiul a fost cam slab?
E bun, dar slab.
A fost o găină tânără.
E mai...tânără.
Da.
Cele grase sunt bune pentru ouă, nu pentru carne.
- Ai înţeles? - Da.
Acolo sunt cam aşa de mari.
De două ori mai mari.
Dar e gustoasă.
E bună de mâncat.
Eşti vorbăreţ azi, nu?
Eşti fericit, nu?
Cred că e mai bine pentru toată lumea.
În orice caz,
vă mulţumesc.
Scuzaţi-mă!
Carnea e tare, ai zis că e fragedă.
Ce spui, copile? Nu mănânci carne, ăla e os!
E scârbos să lingi oase.
Îţi mai pun, vrei?
Nu-mi da gâtul.
Dar ce vrei? Spune-mi ce vrei!
Gâtul e pentru câini.
Vrei pulpă?
Da, dă-mi!
Lasă osul ăla!
- Ai spus că e tare... - Are gust bun.
Atunci mănâncă partea moale!
Mă scuzaţi!
Chiar trebuie să pleci?
Unde o să pleci?
Într-o zi o să vin să te caut.
Aş putea să fiu mâna ta dreaptă.
Nu-mi e frică de nimic.
E pentru mine?
Mulţumesc!
Jean!
Şi chiar dacă vor veni nopţi de nelinişti
Chiar dacă crucea e grea, Hristos va fi cu tine
Poate lumea te va face să plângi
Dar Dumnezeu vrea să zâmbeşti
Domnul Firmino a fost un tată bun, un bunic bun
şi un bun soţ.
Baza caracterului oricărui om
este familia.
Binecuvântaţi fie cei care îşi ţin familia unită,
în pofida greutăţilor.
Şi aşa spune şi Biblia.
Aristaeus
în ziua creaţiei acestei vaste lumi,
umbla fără vlagă.
Având nevoie de hrană,
Aristaeus a văzut un copac.
Un copac în inima deşertului.
Simţind ultima fărâmă de credinţă
care îi ţine sufletul legat de trup,
Aristaeus s-a apropiat de el
şi i-a cerut copacului ultimul său fruct.
Copacul, plin de compasiune, a spus că i l-ar da,
dar că e stricat
şi că i-ar face mai mult rău decât bine.
ŞTIU
Aristaeus i-a cerut câteva frunze, ca să-şi facă o supă.
Copacul i-a spus că frunzele sale sunt mâncate de ciuperci otrăvitoare
şi asta l-ar ucide.
Aristaeus i-a cerut apoi adăpost lângă trunchiul său.
"Lemnul meu e mâncat de termite."
Şi atunci Aristaeus a întrebat:
"Dacă nimic din tot ce eşti nu-ţi aduce valoare,"
" de ce nu renunţi să ajuţi un om necăjit?"
Şi copacul a răspuns:
"Pentru că fără putregaiul din care sunt făcut"
"cum aş putea să-mi cunosc propriul adevăr?"
Cuvântul Domnului.
Mulţumire Domnului!
Coboară de acolo, Jean!
Plecaţi de aici, bunica doarme!
Aţi urmărit filmul MANGAL