Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"Bog vas je ovamo doveo kako bi olakšao vaše patnje."
Želim vam svima u Žoanopolisu blagoslovenu subotu.
"On je autor vere od početka do kraja."
Slušajte nas i uživajte. Sad je 15 h.
Prosleđujemo poruku Marijene za svog muža Kida:
"Od srca ti šaljem poljubac, voljeni moj Kido."
"Čak i ako stignu ružne noći,
ako nam i krst postane pretežak, Hrist će biti uz tebe.
Svet te može rasplakati,
ali Bog želi da se smeješ."
Zašto si ugasila radio?
Ne volim račun za struju. -Deda ga voli.
Da? To ti je rekao? -Kad je radio upaljen, on koluta očima.
To je zbog moždanog udara,
a ne zato što se njemu išta sviđa.
Vas dvojica odlučite.
Ili možete da gledate crtać koji volite ili možete da slušate radio.
Ne može oboje.
Je li neko kod kuće?
Odlučili smo da gledamo crtać. -U redu.
Dobar dan. -Pozdrav. -Je li ovo kuća g. Firmina Santosa?
Tako je. -Dolazim iz doma zdravlja. Došla sam da mu proverim oksigenaciju.
Inače o njemu brine Ze. -Ze je premešten. Sad ima mene.
Smem li da uđem?
Naravno, izvolite uđite. -Izvinjavam se.
Doktorka...
Nisam doktorka. Ja sam Žurasi.
Izvinjavam se, ali Ze je ovamo dugo dolazio.
Nema problema, sve shvatam.
Ovo su moj otac Firmino i moj sin Žan. -Ćao, Žan. -Ćao.
Pozdrav, g. Firmino. Kako ste?
Tata, ovo je nova patronažna sestra. -Ja sam Žurasi iz doma zdravlja.
Doneću vam stolicu. -Hvala, gospođo.
Zanemarite nered. -Ne brinite zbog toga.
Pregledaću vas, g. Firmino.
Da vidimo...
Odgovaraju li mu lekovi? -Da, sve je u redu.
Uzima li ih kako mu je prepisano?
Sve smo radili onako kako nam je prethodna patronaža naložila.
Treba li mu dopuniti koji lek?
Ne, prošle nedelje sam podigla novu kutiju.
Sve je normalno, kao i uvek.
Zapisaću to u njegov dosije.
Proveriću mu još oksigenaciju.
Pet litara po minuti...
Podesiću.
Eto, g. Firmino, sad je sve namešteno.
Vidiš, tata? Sad će on živnuti kad je dobio novi kiseonik.
Sad će se osećati makar malo bolje.
Neće, draga. Neće uopšte.
Ne mrda se iz ove jazbine. Nema šanse da mu bude bolje.
On bulji u trulo drvo dok mu prašina od termita u drvetu pada po licu.
Grubi čaršafi ga grebu po guzici,
a pelena mu propušta sa strane.
Njegovo disanje se neće popraviti.
Pogoršaće se.
Pod uslovom da ovo uopšte možemo nazvati disanjem.
Ima par plastičnih cevčica naguranih u dotrajale hrskavice nosa.
Hairo!
Dođi ovamo.
Žan, idi napolje igraj se loptom. -Neću. -Idi kad ti kažem!
Ćao. -Pozdrav.
Gospođa je rekla neke stvari.
Ti imaš fabriku uglja, zar ne?
Imaš velike peći...
Živite li od toga? -Da.
Osim toga ja i pomalo kuvam za druge.
Težak je život. Znam ja kako je to...
Imam predlog za vas.
Bilo bi to dobro za vašu porodicu i za g. Firmina.
Moglo bi biti dobro i za nekoga ko je siromašan.
Bog vas blagoslovio, g. Firmino.
Ćao, mali.
"Bog želi da se smeješ
bez obzira na sve tvoje probleme.
Obrati se Bogu, on će ti pomoći.
Nakon bola dolazi veselje."
UGALJ
Uspori, Žan. -Deda, pokušavaš da se trkaš?
Hej, Irene!
Nisam te videla na misi.
Zakasnili smo, pa smo ostali iza. -I to je u redu.
Ja sam došla ranije da razgovaram sa sveštenikom.
Dobro izgledate, g. Firmino.
Jadnik. Svakim danom je sve pogrbljeniji.
Kako je gđa Amelija?
Nije dobro, Irene. Ne želi više da izađe iz kuće.
Prestala sam da se trudim. Ostavljam je na miru.
Srce me boli jer se bojim da bi svakog časa mogla...
Ne daj Bože...
Moramo se malo moliti. To je jedino što možemo.
Želim da naručim kokošku u sosu od krvi za Serhijev rođendan. -Tačno.
Tvoj rođendan je blizu tatinog. -Tačno tako. -Da.
Serhio, nemaš posla za Haira?
Nemaš posla? U ovo doba godine fabrika uglja usporeno radi.
Imaš onaj pejzažni posao na kojem radiš.
Uvek ti treba pomoć. Uzmi ga.
Navrati, pa ćemo se dogovoriti. -To bi nam mnogo pomoglo. -Hvala ti.
Idemo.
Gde je Vil? -Biće kod rođaka do kraja školskih praznika.
Recite mu da dođe da se igra kad se vrati.
Sigurno će doći. Mnogo mu fališ.
G. Firmino. -Zbogom, g. Firmino.
Idem tamo da proverim cene.
Žan, možeš li malo da paziš dedu? -Mogu. -Hvala.
Izvinjavam se. -Irene. -Pozdrav, oče.
Bila si ovde? -Jesam, ostali smo iza.
Oče...
Kad neko propada...
Kad je neko veoma loše...
Misliš li da je Božja volja da ta osoba...
Misliš li da treba da umre?
Irene, kad postavljaš takvo pitanje, vidim da imaš veliko srce.
Govoriš o svom ocu?
Ne brini, Bog ne želi da on umre. Svako umire kad mu dođe vreme.
Znači da Bog želi da on i dalje pati?
Nikako.
Bog leči.
Šta kad ne dolazi do izlečenja?
Kad je teško...
Šta tada uraditi?
Misliš li da je Bogu draže da pati ili da umre?
Irene, nažalost nemam odgovor na to pitanje.
Smatram da to svako saznaje u svojim molitvama,
u svojim intimnim razgovorima s Bogom.
U redu, oče.
Mnogo hvala.
Bogu hvala da sam ovog puta dobila mnogo narudžbina.
Nastavi li se tim tempom,
moći ću malo više da doprinesem crkvi.
Odlično.
Crkva finansijski loše stoji.
Verujem.
Blagosloven bio, oče. -Bog te blagoslovio.
Dođi da mi pomogneš oko ogreva. -Neću.
Hajde! Neću te dva puta moliti. -Neću da dođem. Dobro mi je ovde.
Žan, rekla sam ti da kreneš!
Mali lenjivac.
Kako uopšte može da pomisli na tako nešto?
Večeras će tek kasno biti spremna kokošja supa.
Ja ću u gradu nešto pojesti.
Kojim novcem?
A ja sam ta koja je luda jer na to uopšte pomišlja...
Idi dedi poželi laku noć.
Noćas ćeš spavati s nama. U redu?
Zar ne da oni neće nauditi dedi?
Dragi moj...
Ne govori tako.
Deda već vrlo dugo pati.
On ne želi da pati. Za njega će to biti najbolje.
Dobro?
Ja ne razaznajem sviđa li se njemu muzika, a ti znaš želi li on da odapne?
Idemo, sine.
Gotovo je.
Idemo.
Ostrvo, Don Migel.
Veoma dobro.
Smem li ja da vidim?
Izvoli.
Kakvo je to sranje?
Izgledam kao da je Noć veštica.
Poverovaće? -Nije mi to prvi obavljen posao.
Naravno da će verovati Migelu.
Hej, ti! Pomozi mi da pomerim tela iz hodnika. Hajde, kreni.
Ko? Ja? -Da, ti. Požuri!
Hajde! Požuri!
Je li ti advokat rekao da ćeš, pre nego što odeš na ostrvo,
nekoliko dana odsesti na nekom drugom mestu?
Šta? Ništa mi nije rekao. -Tako smo se dogovorili.
Kuda moram da idem? -Ne mogu to da ti kažem zbog tvoje sigurnosti.
Znači plaćam veliki novac da odem na neko meni nepoznato mesto?
Ti plaćaš zamenu. Niko neće ni znati da si živ.
Taj deo mi je jasan, ali zašto prethodno moram da idem negde drugde?
U tom ćeš periodu biti zaboravljen.
Nakon toga možeš da ideš na mesto na kojem ćeš i ostati.
Tako je u redu. Ostavi ga tamo.
Tvoji ljudi će me smestiti? -Moja pomoćnica je osoba od poverenja.
Koji kurac?
Šta to radite? To nije bio plan!
Ismael?!
Ovo se nismo dogovorili.
Niko ne sme da zna gde si. To je deo protokola.
Protokol? Kakav protokol?
Sad možeš da uporediš rane s onima koje sam ja tebi napravio.
Stavi stopalo na... -Ovamo? -Da.
Evo. Sad slikaj.
Raširi malo ruke.
Tako...
Gotovo? -Veoma dobro, ali slikaću još jednom.
Tonem.
Zar nećeš pomoći?
Izvoli.
Izaberi mi dobre eksere.
Kad postanu ovakvi kvrgavi, više nisu dobri.
Hairo, zašto čuvaš eksere koji više ne valjaju?
Tamo iza.
Kako se zoveš?
Rekli su ti da ćeš sobu morati da deliš sa mnom?
Šta?
Nisu mi rekli da ću morati da delim sobu.
Pa šta? Zar si pedofil?
Odakle ti to?
Nisu ti rekli ko sam ja? -Nisu.
Ništa ti nisu rekli? -Meni ovde mnogo ne govore.
Ne nisam pedofil. Možeš da budeš miran.
Nekad je tu spavao moj deda. Ponekad je znala da mu procuri pelena.
Slobodno prevrni dušek.
Spavaćeš stojeći?
Čuj, postoje svakojakve procedure...
Smeš da izađeš iz sobe tek nakon što ti ja pokucam.
Tako si siguran da nikog nema. Zar ti nisu to rekli?
Gde stoje moje stvari za kupanje?
Tvoje stvari...
Ići ću ove nedelje u radnju da ih kupim.
Slobodno do tada upotrebi Hairove ili Žanove proizvode.
Možeš da uzmeš čak i moje. Osećaj se kao kod kuće, ali kupiću ti.
Ne brini, danas smo ovde samo nas dvoje.
Slobodno se opusti.
Dođi, skuvaću ti kafu.
Moraš da se obučeš...
Kad su vrata zatvorena, znači da neko koristi kupatilo.
Moramo da utvrdimo način na koji funkcionišemo u ovoj kući.
Ko si ti?
Ja sam glava porodice
koja ti čini uslugu krijući te ovde.
Usluga? Baš vam mnogo hvala.
Kako dobro! Odlično!
Izvinjavam se.
Sve je to samo zato što sam te sreo dok si srao.
Moram da radim. Još uvek moram da zarađujem za život.
Pokušaj da se pristojno ophodiš prema čoveku.
Ti se ionako ni prema kome u ovoj kući ne ophodiš pristojno.
Ne sviđa mi se da imam takvog čoveka u kući.
Osuđuješ druge? To je nepristojno.
Samo Bog sme da osuđuje ljude. Ti ne smeš.
Čak je i Isus oprostio onima koji su protiv njega zgrešili.
Ne znam...
Mora da provodi više vremena sa sinom.
Moram da ga držim na oku.
Moram da usporim.
Ti bi mogao da usporiš samo da te zakopaju.
Da radiš išta manje, radio bi unazad, kad bi to bilo moguće.
Šta je s poslom koji je Serhio imao za tebe?
Nije ga spomenuo.
Mora da imaju problema u porodici.
Kojih problema?
Zaboravi.
Reci mi.
Serhio gnjida se kurva po gradu.
Misliš li da je i Lusijana za to saznala ako sam saznala ja?
Slobodno ga ti podseti.
Iduće nedelje mu je rođendan. Kupi mu mali poklon da ga podsetiš
da ti pribavi neki posao.
Žan!
Hej, Žan!
Hej, Vilijam!
Ne radi to! -Je li Žan kod kuće?
Nije, ali ne možeš tek tako da ulaziš.
Zar on nije unutra? -Nije, otišao je u radnju sa Hairom.
Ovde ću ga čekati. -Nemoj, dugo ih neće biti.
Nema smisla da tu sediš.
Mogu da čekam. -Načekaćeš se. Išli su da kupe školski pribor.
Sledeće nedelje počinje nastava. -Nažalost, da. -Eto, zato su išli.
Tad ćete se stalno viđati.
Mnogo ćete se igrati. Kad se vrati, doći će po tebe.
Ja sad moram da čistim kuću. Moram da odvučem ovaj kauč.
Mogu da vam pomognem da počistite. -Ni slučajno!
Imam i ja u kući sina. Vi napravite više štete nego koristi.
Zar nemaš soli?
Imam.
Svako ima drugačiji ukus, zar ne?
Nekim ljudima odgovara više soli, nekima manje.
Žurasi mi je napričala lepo o tebi. Rekla je da si puno pomogao zajednici.
Što se mene tiče, tebi se to dogodilo zbog zlobnih ljudi.
Moram da razgovaram s njom. -Sa Žurasi? -Da.
Dobićeš priliku za dve do tri nedelje, ja mislim. Ona je vrlo zaposlena.
Pojaviš li se kod nje u domu zdravlja, nastaće haos. Ona će podivljati.
Majko božja!
Ne smeš da radiš ništa van protokola. -Neću da budem više zaključan u sobi.
Tako ti je to na selu.
Ljudi odjednom banu. Moraš da budeš na oprezu.
Ne mogu ja preko noći da promenim navike ljudi. Moraćeš da me izviniš.
Da, možeš. Možeš ti to.
Ako želiš, reći ću ti kako ćeš to postići.
Ni ja ne mogu da spavam.
Prvi dan škole.
Lepo je ovde, zar ne? Ali ima mnogo zmija i komšija živi vrlo blizu.
Kako ti je bilo kod rođaka?
Bilo je fora. A tvoji praznici? -Nigde nisam bio. Ostao sam ovde.
Ako ništa drugo, ti si dobio mobilni.
To je bolje od putovanja. -Ko ti ga je dao? -Tetka.
Koja tetka? -Tetka Rosa.
Nikad je nisi spomenuo. -Nikad nismo čuli za tvoju tetku Rosu.
Ona ne živi ovde.
Ona živi u Sao Paulu.
Dobio sam ga kao rođendanski poklon.
Tebi sad nije bio rođendan.
Dobio sam ga od nje i od Deda Mraza.
Sad nije Božić. -Nije Božić, ali je Nova godina.
Smem li kasnije malo ja da se igram?
Želim da idem za Vilijamom.
Čokoladicu, "Koka Kolu... -Izvoli. -Još jednu čokoladicu i "Koka Kolu".
Još jednu čokoladicu i "Koka Kolu". -Ti ćeš sve to platiti? -Da.
Želiš li ti nešto? -Ne treba. -Reci mi ako nešto poželiš.
Idemo. -Hvala.
Jesi li ti sad bogat?
Šta to radiš? -Fališ mi.
Stari je tu.
Ti to voliš da radiš pred starim.
Sad si postao častan? -Začepi! -Gubi se napolje!
Znaš koji je danas dan? -Znam. Prestani!
Imamo još tri sata.
Hairo.
Idi.
Serhio. -Ne dozivaj me!
Šta ako dođe moj sin? Kakav bih mu ja to uzor bio?
Daj mi par meseci. -Neću te više čekati.
Godinama te već čekam samo još koji mesec. -Serhio!
Žan, pomozi mi sa suđem na sušilu. -Neću.
Šta? -Neću da ti pomognem.
Nemoj mi kidati živce. -Neću.
Moram ovo suđe da raščistim da napravim mesta za ovo koje perem.
Neću to da radim!
Plešem.
Gledam te.
Neću ti dva puta ponavljati! Dođi ovamo da mi pomogneš.
Idemo, Žan. Blento jedan...
Operi ovu čašu. -Ne diži mi živce! I ne stavljaj limete u sudoperu kao svinja.
Čovek ih jede i kore ostavlja okolo.
Jesi li se tuširao? -Nisam. -Tuširaćeš se kad ovo završiš. -Neću danas.
Želim da spavam prljav.
Moram da operem još samo dva tanjira i onda sam gotova.
Neću ti ponavljati za tuširanje jer ću ti razbiti tanjir o glavu!
Idi da se istuširaš!
Ne voliš kad te grdim, ali me svejedno dovodiš do ludila.
Dođavola!
Sutra želim bicikl. -Moram da operem još samo jedan tanjir!
Ne izazivaj me! Ako ne odeš pod tuš...
Ko kaže da hoću? Idem da gledam TV!
TAKMIČENJE MIS VUKODLAK ŽOANOPOLIS 1995.
Prilično je loše, zar ne? -Bogme jeste.
Zašto me nisi zvala? Mogla sam da dođem do tebe kući.
Ni slučajno, ženo.
Dajem sve od sebe da bar malo izađem iz kuće.
Ne mogu stalno da budem u kući i brinem o detetu, mužu i tati.
Je li tata malo bolje?
Nimalo.
Stanje mu se samo pogoršava.
Sve mi ga je teže izvući iz kuće. Vidim mu u očima da je za njega to mučenje.
Dobro to podnosiš. Kad je moja mama bila loše, nisam mogla da ne plačem.
Kao da naučimo da u sebi zadržavamo tugu.
Ne želim svojom tugom da zagadim srce svog sina.
Baš si lepa.
Kim, šta je ovo?
To sam tek dobila. To je toaletna voda s mirisom lavande.
Note lavande i jaborandija otvaraju senzualne čakre.
Probaj.
Smem?
Sviđa ti se?
Za tri dana ću moći da ti platim. Možeš li da sačekaš? -Mogu.
Ova bočica je ogledna.
Uzmi ovu upakovanu. Treba li ti kesa? -Ne, u redu je ovako. -Zbogom.
Stani malo. Želiš li malo da začiniš svoju vezu?
To su jestive gaćice. Izdanje za Noć veštica.
Imaju ukus "pumpkin spice" začina, jezivih kolača i kukuruznih bombona.
Uzmi!
Hoćemo li da popijemo malo vina?
Ovde ga držim
za slučaj nekog slavlja.
Nazdravimo novim počecima!
To me vino podseća na moju mamu.
Svaki dan ga je kupovala uz put.
Bila je alkoholičarka.
Kako lepo sećanje.
Zar ti nisi bio bogat?
Zašto nosiš tu odeću? Sva je pocepana.
Imaš rupu. Tačno ovde.
Znaš li da je to pripadalo mom dedi? -Ovo?
Da, platićeš što si to pocepao.
50 dolara.
Šta si radio s mojom mamom?
Ništa. Rekla mi je da izađem iz sobe, pa sam izašao.
Jesi li joj video kosu? -Nisam.
Sad mi nabaci na glavu.
Danas ju je napravila.
Šta? -Danas je bila kod frizera.
Da?
Našminkala ju je i izravnala.
Još je neke proizvode stavila na kosu.
I farbala je kosu.
Jesi li pored svog kreveta video fotografiju moje mame?
Nisam.
Ona ju je tamo stavila, ali je meni rekla da kažem da sam je ja stavio.
Ona je pobedila na takmičenju za Mis Vukodlak.
Ovako je rekla: "Grrrr... Dođi ovamo, zloćko!"
Mis Vukodlaka? -Da.
Dobar ili zao? -Opak.
Ovde ima vukodlaka? -Da.
Jedan živi u peći.
On ovako govori: "Da se nisi usudio da uđeš u moju jazbinu!"
Ti ćeš tamo morati da radiš za mene.
Ti si lud.
Za mene? -Da.
Ti si večno švorc.
Nije valjda ukraden. -Naravno da nije.
Imao sam ušteđevine.
Predivan je.
Sviđa ti se? -Potpuno je nov.
Ne mogu da ga zadržim. Šta bih rekao Lusijani?
Šta ću ja s njim?
Šta ćeš ti s njim?
Pojebaćeš me.
Predomislio si se?
Odgovori mi.
TAKMIČENJE MIS VUKODLAK ŽOANOPOLIS 1995.
Pozdrav, Žurasi. -Proveri je li sve unutra.
Hvala.
Verujem ti. -Svejedno je dobro proveriti. -U redu. Mnogo hvala.
Moramo da razgovaramo. -Šta ti radiš ovde ispred?
Uđi! -Stalno mu govorim... Treba da vidiš kako poludi kad ga zaključam.
Dere se glasnije od svinja.
Stalno mu spominjem protokol. Svaki dan mu ga napominjem.
Gde je ključ od spavaće sobe?
Tamo. -Šta se događa?
Šta će ti ključ? Hej, Žurasi!
Hej, Žurasi!
Svako može da uzme ključ i zaključa vrata?
Hej, Žurasi, možemo li da razgovaramo?
Dođavola! -Šta je to u spavaćoj sobi?
Ne, ne, ne! Prestani da pričaš!
O, ne... -Ne diraj me.
Mogu li ja s gospođom malo da razgovaram?
Razgovarajte koliko vam je volja. -Možeš li, molim te, kratko da izađeš?
Gđo Žurasi, šta se događa?
Hairo!
Hairo, zaključali su se u kupatilu. -U redu.
Šta je rekla Marlen?
Rekla je da ti za sad neće menjati lokaciju.
Tebi se tamo još uvek gadno piše.
Ne mogu ovde da živim. Tu stalno dolaze ljudi.
Čovek poput mene ne može da živi na ovakvom mestu.
Upravo zato i jesi ovde.
Migel, preživljavanje nije lako.
Evo šta ću uraditi:
Još ću joj jednom preneti tvoje žalbe.
Videćemo šta možemo da uradimo.
Skloni se!
Ćao, Irene!
Hej! -Došla sam po kokošku. -Već?
Nije gotova?
Jeste, gotova je.
Baš se promenilo vreme, zar ne? -Istina.
Nisam kod kuće ništa radila, pa sam došla po kokošku da te toga oslobodim.
Donela bih ti je ja.
Sad sam već ovde.
Napolje! Beži napolje! Praviš mi nered u kuhinji. Napolje!
Oprosti.
Stalno mi se uvlače među stvari.
Serhio ne prestaje da govori o kokoški za svoj rođendan.
Ostavila sam je spremnu da ti je donesem.
Dobro da sam došla. Želim da pozdravim g. Firmina. I njemu je rođendan.
Nije li?
Želim da ga bar zagrlim
tako da zna da sam došla.
Trenutno spava.
Spava po cele dane.
Velika je kokoška. -Da, baš je velika.
Znam da Serhio voli sos od krvi, pa sam napravila više.
Imaš tri pune posude. -Fino miriše.
Možeš Serhiju da kažeš da sam napravila za njega najbolje.
Zar je g. Firmino noćas loše spavao? -Nikako nije spavao.
Ista stvar je i s mojom mamom.
Neće on morati ni da ustane. Na brzinu ću otići kod njega u sobu.
Pokušavam da ga pustim na miru.
Zbog toga ja drugima odnosim hranu.
Na taj način je u kući manje galame.
Dok je Žan u školi, a Hairo u gradu, trudim se da je tiho da on odmara.
Ogluveo je pre više od deset godina. Kako sad opet čuje? Jesi li ti luda?
Tako nešto je nemoguće.
On čuje kad želi.
Možda...
Treba da vidiš kako je mrgodan ako ga probudiš.
Je li?
Sledeće smo mi na redu za pišanje i slinjenje, a muževi će brinuti o nama.
Moj Bože...
Imaš li koji keks?
Želiš keks? -Da.
Imam nešto.
Oprosti što nešto nisam spremila. Nisam... -Ne brini zbog toga.
Dobri su.
Možeš li da nam skuvaš kafu?
Kafu?
Da, uz keks ide kafa.
Mogu da ti skuvam kafu. Ja je pijem sve manje.
Situacija s tatom me čini nervoznom, pa od kafe imam žgaravicu.
Već nedelju dana pijem antacide, ali svejedno...
Jao, šta je to? Je li to g. Firmino? -Nije. Molim te, sačekaj me kratko.
Sve je u redu. -Šta je bilo? -Nije buka došla iz tatine sobe.
Životinje su napravile nered baš kao što ga prave i ovde.
Bežite napolje!
Tako su i tamo pravili nered.
Tamo je rezervna boca kiseonika. Ponekad je prevrnu.
To je opasno. -Ne zamaraj se.
Nije u tatinoj sobi.
Zar ne želiš Serhiju da odneseš keks?
Očekujemo da ćete mu zapevati za rođendan. -Ja... -Irene, moram ti reći.
Veoma sam srećna što sad imate novca.
Bogu hvala. Veoma sam radosna zbog vas.
Ne smem da se žalim. U ovo doba godine posao dobro ide.
Serhio je kao malo dete sa svojim motorom. Stvarno je lep.
Isuse Hriste...
Još je i moj rođendan do kraja godine.
Videćemo...
Šalim se.
Pobogu! Zar želiš da te neko čuje? -Krevet se razbio!
Šta si uradio? -Ništa! Razbio se jer je sranje!
Želim odmah da razgovaram sa Žurasi. -Ne deri se. -Smesta!
Ne mogu više da budem u ovoj ludari. -Nervozan si. -Ne! Naravno da sam ljut!
Ovde je sve usrano. -Smiri se. -Dođavola!
Hairo, jesi li ti komšiji kupio motor?
Bio mu je rođendan. Ti si mi rekla da mu kupim poklon.
Polovan je. -Pobogu, mislila sam da mu kupiš pribor za roštilj.
Ili majicu za fudbal.
Nešto što će ga podsetiti da ti nađe posao.
Plan je bio da zaradiš novac, a ne da ga potrošiš.
Sad ćeš se ponašati kao da si bogat?
Lusijana se danas čudno ponašala.
Želela je da ide kod tate u sobu.
Više puta je insistirala. Rekla sam joj da ne može, ali je i dalje pitala.
Baš je bilo čudno.
Možda ljudi koješta misle o nama.
Moraćemo da nađemo način kako da prekinemo sumnjičavost.
Hairo?
Imate li zadatak? -Vilijam ima. Ja nemam.
Hej, Irene. -Ćao, teto. Ćao, Žan. -Ćao, Vilijame.
Kasnije ću navratiti.
Već si stigao.
Pozdravi Žurasi.
Kako si, dečko?
Žan. -Šta?
Kad idući put budeš išao do Vila, proveri je li gđa Amelija u sobi.
Tek tako?
Reci im da si se izgubio.
Imaju samo dve sobe. Kako mogu da se izgube? -Događa se...
Bolje da jednostavno pitam Vila. -Ni slučajno!
Da želim da pitaš Vila, rekla bih ti da ga pitaš.
Kako to da on ima zadatak, a ti ga nemaš?
Imam novu učiteljicu. Zaboravila je na zadatak.
U istom ste razredu. Imate istu učiteljicu.
Pitaćeš Vila šta je zadatak i napisaćeš ga.
Čuješ li me? -Da.
Zar želiš da budeš glupo dete? -Ne.
Dođavola, stvarno si brz.
Imam te!
Te bi životinje pojele koje god govno da im daš.
A ljudi kažu da su svinje svinje.
Je li isti zvuk lomljenja kokošjeg i ljudskog vrata?
Sutra je mom tati rođendan.
Hoću reći...
Sutra bi mu bio rođendan da nema tebe.
Ne, ne, ne! Nisam tražio ni osmicu ni devetku. Tražio sam 89!
Čovek ima 89 godina. Tu sam svećicu tražio.
Ako staviš jednu do druge, imaš 89. Zar to nije odlično?
Odličan si trgovac, Anakleto.
Ako još uspem da ih spojim...
Ne, ne, ne! Ne pokrivaj je kad je tako lepa.
G. Firmino ima 89 godina. Pogledaj je.
Taj starac!
Irene!
Zapevajmo g. Firminu za srećan rođendan.
Hajde!
Hairo, jesi li lud? -Lud sam jer sam se oženio tobom i njim.
Otvori je. Budi bar jednom koristan. -Bože, smiluj se. -Žan!
Hej, Žan!
Dođi da pevaš za rođendan. Nisam valjda uzalud šetao gradom s ovim.
Zapalićemo svećicu... -Ne radi to, Hairo.
Žan, idi pitaj Vila želi li da se igra. -Nikuda ne ideš. Ostani ovde!
Smesta dedi pevaj za rođendan!
"Srećan rođendan..."
Pevaj!
"Srećan rođendan..."
Pevaj!
"Leta, leta, mnogo leta živeo!
Srećan rođendan!"
Živeo, g. Firmino!
Duni svećicu.
Daj tanjire.
Daj tanjire, ženo! Ništa ne radiš po kući.
Hajde! Daj tanjire!
Jedan, dva, tri, četiri.
Otvori šaku.
Pruži ruke i uzmi tortu kao čovek.
Uživaj!
Veoma je dobra.
Žurasi. Ovamo.
Glava porodice...
Pregazio si kravu, zar ne? Zato se tako ponašaš?
Gde je? -Nije želeo da dođe.
Razvaljen je u krevetu. Čudno se ponaša.
Na koji način čudno?
Pozdrav, g. Vanderlei. Jeste li dugo čekali?
Jesam. Čekam već oko 15 minuta. -Izvinjavam se.
Morala sam rano da izađem kako bih dostavila narudžbine. Potrajalo je.
Halo?
Da, ja sam.
Ali zašto?
Zar se nešto dogodilo?
Možete li malo da požurite?
Pogledala me u oči i... -Hairo! -Razgovaram. -Dođi ovamo, Hairo!
Poslušaj me.
Saberi se, Hairo. Ne sramoti me.
Jutro. -Dobro jutro. Izvolite sedite.
Zar se nešto dogodilo?
Imamo malih problema sa Žanom.
Videli smo ga da kupuje kokain i da ga stavlja u svoju torbu.
Isuse Hriste. -Zato sam ti i rekla da dođeš sa mnom.
On ima samo devet godina. -Upravo tako, mama.
Da se radi o marihuani...
Kokain je izuzetno jaka droga za devetogodišnjaka.
Nažalost.
Jeste li možda našeg sina zamenili s nekim drugim?
Njegove stvari možda...
Možda je mali kupovao keks, a vi ste...
Sigurno nije došlo do zabune jer ga je učiteljica videla.
Slušajte. Žanovo ponašanje se u zadnje vreme promenilo.
Postao je agresivno dete koje više ne prati nastavu.
Počeo je da koristi drukčiji vokabular.
Vi dobro znate da je ova škola orijentisana na religiju i disciplinu.
Znači, želite mog sina da izbacite iz škole? -Ne, nećemo ga izbaciti,
ali morala sam da pozovem socijalnu službu.
Eto vidiš, Irene, mali ide u zatvor. -Pusti mene da govorim, Hairo.
Gospođo direktorko, ostala sam bez reči.
Ali...
Jeste li primetili nove Žanove prijatelje?
Je li počeo da se kreće u nekom novom društvu? Događa li se nešto kod kuće?
Kod kuće smo imali problema.
Njegov deda je bolestan. Veoma mu je loše.
On je dobar i pametan dečak. -Meni čak pomaže u poslu.
Žao mi je, ali...
Mora da ste našeg sina zamenili s nekim.
Morate da proverite s kim se on u školi druži!
Ima tu starijih dečaka. Oni iskorišćavaju mog sina.
U redu je. -Neko je stavio nešto u torbu mog sina, a vi mi kažete...
Smirite se. Razgovarajmo. -Ako želite da mi pošaljete socijalnu službu, ajde!
Žan, idi u svoju sobu.
Ne stidiš se što si od mog sina tražio da ti kupi kokain? -Šta?
Jesi li lud? -Ništa nisam tražio da kupi. -Uvek si... Nazad u svoju sobu!
Idi u svoju sobu!
Nisu ti jasni rizici? Žališ se da dolaze ljudi, a znaš li ko sad dolazi?
Socijalna služba! -Izvinjavam se što uništavam odlično vaspitanje vašeg sina.
Ubije li vas jednog dana i dovede li vam u kuću dilera, ko će biti kriv?
Sklanjaj se odavde!
Hairo, ništa nećeš da uradiš? -Trudim se da imam strpljenja!
Shvataš šta je rekao? -Ništa ga ne razumem. -Ruži naše vaspitne metode.
Seronjo!
Rekao sam ti da to neće valjati.
Seronjo! -Odjebi.
Ovo neće ići. -Razgovaraću s onom ženom.
S kojom ženom? -Onom iz doma zdravlja. -Ne, Hairo! -Moram da razgovaram s njom!
Moramo to rešiti. Želim da razgovaram s njom. -Ne verujem joj. -Zašto?
Znaš li ko je bio kod Lusijane kad sam joj dovela Vilijama? Ona!
Zar nije ona donosila lekove?
Donosila je i kiseonik mom tati...
Idem tamo. -Ne želim da razgovaraš s njom.
Ići ću sutra, sad želim kafu. Sutra ću razgovarati s njom.
Skloni malog iz one sobe. -Tačno znam kakvu ćeš kafu piti.
Zato mali i postaje takav!
Rezervisao sam termin u zadnji čas.
Šta sam vam rekla u pogledu dolaska ovamo?
Gđo Žurasi...
Onaj čovek nam stvara probleme.
Ponestalo mu je droge, pa je tražio od Žana da mu kupi u školi.
Irene je podivljala jer misli da ljudi znaju.
On želi da ode.
Ta bomba će eksplodirati.
Irene kaže da te videla kod Lusijane.
Njenoj mami sam donela lekove. Pa šta?
Zna li Lusijana išta?
Naravno da ne zna!
Pod uslovom da joj je mama još uvek tamo.
Haluciniraš.
Slušaj me.
Više sam očekivala od glavešine narko-dilera.
Mislila sam da će tvoj boravak ovde biti zabavan.
Ali ti si mekušac.
Nisi ti diler droge, ti si bedni drogeraš.
Idi! -Dao sam ti šansu. Nestani odavde! -Dao sam ti šansu. Idi!
Nisi ti muškarac. -Mogao bih da te ubijem. -Imaš li muda?
Ubio bih te da mi se ne gadiš. Gadi mi se da te diram!
To je zato što si mekušac! -Odvratna si. -Stišaj se!
Napolje! Gubi se napolje, zveri! Napolje! Odjebi odavde!
Hajde! Sami smo ovde!
"Znam."
Ovo je bilo na mom prozoru, a ovo je bilo na njegovom.
Meni to liči na Lusijanu.
Zašto? -Nešto si joj rekla?
Vi joj odlazite u posete.
To je samo mala poruka. Meni to liči na nešto drugo.
Nema šta drugo da bude. Taj tip mora da ide bez obzira na sve.
Kakva inteligencija! Kakav brilijantan um i duboka mudrost!
Čak i taj tupan zna da moram da odem.
Čak i on uviđa da moram da odem. Neverovatno!
U redu. Obratiću pažnju i videću šta možemo da uradimo.
Obratićeš pažnju? -Da.
Sad ćemo obratiti pažnju, a onda ćemo promeniti lokaciju,
pa ćemo joj reći i onda ćemo videti nakon čega ćemo čekati.
Onda ću morati ovde malo da stanem i onda sve u guzicu!
Stvarno ne razumeš. Zar ti nije jasno?
Šta je toliko smešno? -Meni to nije smešno. Šta je smešno?
Dođavola! Ne razumem čemu se smeješ! Dođavola!
Ubiju li mene, paziću da ubiju i vas i njega i tebe i tebe!
Ubiće i ovog debila. Sve će vas poubijati!
Izaći ću na ulicu i vikaću: "Znate li kako sam dospeo ovamo?
Doveli su me Žurasi, on i ona!" Ne mogu to više da podnesem!
Neka sve ide u guzicu! Ja sam ovo platio! Sve ću porazbijati!
Dođavola i sve! Sve ću razbiti! Dosta mi je! Dosta!!!
Jebite se svi!
Sve ću razbiti! Dosta mi je! Dosta!!!
Glupačo, ti ništa ne znaš! Gubi se! Idi! To ti je najbolje!
Usrani govnarski ljudi!
"Porodični dom zdravlja"
Danas sam obavila više od pet poseta usred ničega.
Ali takav je život...
Ćao, svima. -Ćao.
Hoćeš li ti kući da jedeš večeras? -Da.
Fino je.
Kokoška je nekako mršava. -Da, ukusno je iako je kokoška mršava.
To je zato što je kokoška mlada.
Još je... Pile... -Shvatam.
Debele kokoške snesu dobra jaja, ali im ne valja meso.
Shvataš? -Da.
Tamo su ovako debele.
Duplo su veće.
Veoma je ukusno. Veoma!
Dobro je. Dobro je ovo jesti.
Danas si pričljiv.
Srećan si, zar ne?
Mislim da je tako za sve najbolje.
U svakom slučaju vam se zahvaljujem.
Izvinite me.
Meso je tvrdo, a rekla si da je meko.
Šta to govoriš? Ne grizeš meso nego kost!
Odvratno je kako ližeš kosti. Staviću ti još. Čega želiš?
Nemoj da mi daš vrat.
Šta želiš? Reci mi šta želiš.
Vratovi su za pse.
Želiš li batak? -Daj mi ga.
Ostavi sad tu kost. Ionako si rekao da je tvrda. -Slatkog je ukusa.
Jedi meke delove.
Izvinite me.
Zar zaista moraš da ideš?
Kuda ćeš da ideš?
Jednog dana ću doći po tebe.
Ja mogu da ti budem pomoćnik.
Ničeg se ne bojim.
Je li to za mene?
Hvala.
Žan!
"Ružne noći mogu stići... Ako ti je krst težak,
znaj da je Isus uz tebe.
Svet te može naterati u plač,
ali Bog želi da se smeješ."
G. Firmino je bio dobar otac, dobar deda i dobar muž.
Svaki čovek čvrstog karaktera je dobra osnova za porodicu.
Blaženi bili oni koji svoju porodicu drže na okupu uprkos teškoćama.
Biblija kaže ovako:
Aristej, u dane stvaranja ovog ogromnog sveta,
hodao je oslabljen i šepav.
Aristej je željan hrane ugledao stablo.
Bilo je to jedino stablo u pustinji.
Poslednjim tračcima vere njegova se duša držala uz telo.
Aristej je prišao stablu i zatražio ga da mu da svoj poslednji plod.
Stablo mu je saosećajno reklo da bi mu dalo svoj poslednji plod,
ali on je bio truo i time bi mu naneo više štete nego koristi.
"Znam."
Aristej je na to zamolio da mu stablo da lišće kako bi napravio supu.
Stablo je reklo da su gljivice napale lišće
i da bi ga to nasmrt otrovalo.
Aristej je na to zamolio da se zakloni uz deblo stabla.
Stablo je reklo da su deblo napali termiti.
Aristej je na to postavio poslednje pitanje.
"Ako sve od čega si stvoren ništa ne vredi,
zašto se svega ne odrekneš i ne pomogneš sirotom čoveku?"
Drvo mu je odgovorilo:
"Bez truleži od koje sam sazdan
ne mogu saznati istinu o sebi."
Reč Božja. -Bogu hvala.
Siđi, Žan!
Idite napred pa galamite. Baka spava.
UGALJ
MEDIATRANSLATIONS