Je dovolj jajc?
Ja!
Zelo pomembno je, da izbereš pravi trenutek.
Običajno pojem dve rezini.
Takole.
Skuhati znam eno stvar.
Ne, dve. Dve poširani jajci.
Skrivnost... olivno olje.
Zdaj pa del za kuharskega chefa.
Veliko preveč sem je nalil.
Si vsa ta leta... živel sam?
Vse obroke sem jedel zunaj.
Kaj bi našel, če bi pogledal v tvoj hladilnik?
Nič.
Tudi Marty ima rad poširana jajca na opečencu.
Ja. Ja, vsekakor. Ja.
Pogosto bivava v hotelih.
Če dobim posebej lepa poširana jajca,
Martyju pošljem fotografijo. On mi je ni še nikoli.
Torej... Ja.
Rad imam veliko popra.
Oh, Steve. Bi se poročil z mano?
2. ZDAJ
Vesel sem, da ne snemate. Zelo neprijetno bi bilo.
Zakaj si pristal na snemanje dokumentarca?
Na to težko odgovorim.
Si si kdaj mislil, da ti bo tako dolgčas?
Na to gledam kot na... protistrup
za dolgočasne intervjuje,
generične stvari, o katerih sem govoril že milijonkrat.
Kakšno čudno življenje živim.
Moje življenje teče obratno.
Kako sem od tesnobnega 30-letnika prišel
do izjemno srečnega 75-letnika?
Kako se je to zgodilo?
Če bi si moja žena ogledala ta posnetek,
bi rekla: "Kaj si pravkar počel?"
Rekel bi: "Pospravljal."
Ona pa: "A to je to?"
No...
Tale... To bom prestavil.
Ta posnetek je star 45 let.
Če preračunam.
In... Včasih sem snemal nastope, da sem jih znova poslušal.
Ne pogosto, včasih pa sem jih zavrtel.
Malo me je strah poslušati.
Zavrtimo ga.
Neki prispevek v reviji Time me je razburil.
Pisalo je, da se lahko sonce kadar koli razširi,
pogoltne Zemljo in jo popolnoma uniči.
Rekel sem: "Dovolj je. Kupil bom detektor dima."
Ni si zaslužila takšnega smeha.
Ta standup je bil zelo pomemben zame.
Zdaj se zdi skoraj kot odklon.
S človeškim telesom smo imeli srečo.
Preprosta stvar. Namesto dveh rok
bi lahko imeli samo eno na sredini.
Takole sem naredil.
To bi pokončalo šovbiznis.
Kako bi ljudje ploskali?
Precej dobro.
Počasi bom... Dovolj sem imel.
Poslušati bi morali do konca,
ampak preprosto ne zdržim.
Zdaj imam čisto novo življenje.
Marty je.
- Halo? - Živjo. Čez deset minut te rabijo.
Halo?
Odložil je.
Vem, da rad pišeš stripe.
Bi napisal nekaj stripov o tem,
kaj si misliš o snemanju tega dokumentarca?
VČASIH POGLEDAM SVOJO SREČO IN POMISLIM:
KAKO SE JE TO ZGODILO?
MOGOČE BO DOKUMENTAREC ODGOVORIL NA TO.
KAJ MISLIŠ?
- Ja, tako. - Prav.
Kaj se dogaja? Ni snemalo.
Da si lahko priča umetnikovi preobrazbi...
E. FISCHL SLIKAR, PRIJATELJ
...je res precej izjemno.
Zelo malo je umetnikov, ki to naredijo.
Da umetnik to pusti za sabo,
da poišče nov način za ustvarjalnost in povezovanje.
Cilja na umetnost svojega življenja.
Na misel mi pade beseda pogum.
Gnati te mora nekaj izven te stvari.
Bedak je imel veliko premiero.
Marie! Kje si, Marie?
BEDAK, 1979
Marie!
Štirje smo šli na večerjo z mojim prijateljem in očetom.
Oče ni filma niti omenil.
Končno je moj prijatelj rekel: "Glenn,
kaj si mislite o Stevovi igri?"
In on odgovori: "No, Charlie Chaplin pač ni."
Prav, še enkrat. Snemajte naprej. Ponovi.
Stopi nazaj, da boš dlje od kamere.
Tokrat se na začetku ne obrni tako zelo.
Bolj se obrni med obratom.
Kot si mi pokazal.
Začni.
Oprosti.
Za naslednji film Denarci z nebes
sem se moral naučiti plesati tap.
Šest mesecev sem plesal tap.
To sem si zelo želel.
No, Gregory... Pravkar sem posnel prvi muzikal z MGM.
Naslov je Denarci z nebes.
Slišal sem, da je odličen.
Moje najboljše delo.
- Moja prva dramska vloga. - Dramska vloga?
- Ja. - Ne igraš divjega norca?
Nekaj čisto drugačnega je,
- vendar malo pojem in plešem. - Plešeš?
Spravil me je v jok. Zdel se mi je enkraten.
Film ima odlično zasnovo.
Navidezno petje starih pesmi.
Ko pogovori potekajo takole...
FRANK OZ REŽISER
...se Steve vključi takole.
To... Prileti od nikoder
in to izhaja iz njegove nedolžnosti.
Nič preračunljivega ni. Takšen pač je.
Navdušen sem bil. Mislil sem, da bo uspešnica.
Ja, seveda.
Na vsa vprašanja bom odgovoril z "ja, seveda".
Kakšen je odziv?
Ja, seveda.
"Ja, seveda."
Je Steve Martin pompozen cepec? "Ja, seveda."
Pogorel je.
Letošnji dobitnik oskarja
za najboljšo igro v filmu: Denarci z nebes...
...g. Steve Martin.
- Vas je spravilo v zadrego? - Grozno.
Zdaj me je sram priznati, kako... sem se počutil.
Počutil sem se kot ogromna zguba.
Vse sem dosegel sam.
Nikomur se nimam zahvaliti.
Ne mami ne očetu, niti ljudem za kamero ne.
Za vse sem zaslužen sam!
Bil sem izčrpan. In nič se ni obneslo.
- Bi se malo pozabaval? - Ne, rad sem nesrečen.
Pomislil sem, da si bom vzel odmor, šel sam v London.
Bilo je nenavadno, ker sem lahko hodil po ulici,
pa me nihče ni pogledal.
In bil sem zelo osamljen.
Ogledat sem si šel film Flashdance.
Potrt in osamljen sem sedel v dvorani.
Film se začne in v enem od prizorov neki mulec...
Vse je razganjalo od energije in reče: "Rad bi bil kot Steve Martin."
Zavedal sem se ironije, ko sem sedel tam, češ:
"Ne, zdaj res nočeš biti kot jaz."
- Hitro... - Ja.
- Z vsemi temi kritikami... - Ja.
Res je zanimiv, nenavaden film.
Zelo vplivni ljudje v industriji so ga odlično ocenili,
seveda pa je dobil tudi nekaj negativnih kritik.
Ugotovil sem, da so tisti, ki jim je film všeč,
modri in pametni...
- Ja. - Ljudje, ki jim ni všeč, pa...
- Bedaki. - ...nevedne gnide.
Ja.
Lahko se zgodi.
Ja. Tebi je bil všeč, kajne?
- Ja, seveda. Pameten sem. - Ja.
Odločil sem se,
da nočem več negativno govoriti o sodelavcih,
- ker je že tako težko... - Ja.
Ja.
Imaš kozarce raje obrnjene prav ali narobe?
- Všeč mi je, ko je voda zunaj. - Prav.
Tu notri je je čisto malo.
Mislim, da sva zaključila.
Vedno sem imel pravilo.
Nikoli ne kritiziraš drugih umetnikov.
- Kogar koli? - To...
Gotovo si kritičen, ko si ogledaš sliko.
Osebno mi je lahko všeč ali ne,
ne bom pa tega oznanjal.
- Aha. - Ker imamo kritike,
- ki bi nas radi pokončali. - Ja.
Jaz ne počnem tega. Na umetniški strani sem.
Vsaj trudim se biti.
Čudno se mi zdi, ko sem šel enkrat na balet,
pa so določenim stvarem ploskali.
Kot da vedo, katere stvari so težke.
Ti 80-letniki, ki pravijo: "To je težko."
Ko sem se od Dannyja Danielsa učil plesati tap...
Naučil sem se za film, potem pa pozabil.
Rekel je: "Glej, Steve.
So lahki koraki, ki so videti težki, in so težki koraki, ki so videti lahki."
Ne veš, čemu ploskajo.
Kateri film?
Denarci z nebes, gotovo ga poznaš.
- Ga. - Oglejva si ga. Hecam se.
Ja.
Živjo, prijateljčki.
Naletel sem na madžarsko besedo
"pihentagyú".
To dobesedno pomeni "s sproščenimi možgani".
Pomislil sem: "To imam zdaj." Moji možgani so sproščeni.
Nisem pod pritiskom, pod kakršnega sem se spravljal takrat.
Ničesar ne bi rad dokazal in zgodijo se boljše stvari.
Želim si, da bi se kaj zgodilo.
Rabiš nekaj besedila? Kaj praviš na "blabla"?
Rabimo šalo? Kaj, če bi rekel...
Naslov za oddajo? Kaj pravite na to?
Všeč mi je naš novi plakat. Rad bi vam ga pokazal.
Naj vidim, če ga bom našel.
STEVE MARTIN IN MARTIN SHORT
Zdi se mi smešen.
NE BOSTE VERJELI, KAKŠNA STA DANES!
Živjo. Intervjuvajo me.
Zdravo. O čem sta govorila?
O meni. Zabijala sva čas, dokler ni prišla glavna zvezda.
Hvala. Ko smo že pri tem, kje je moja dnevnica?
Zadnje leto in pol
sva samo zbirala šale za nastope v naslednjih mesecih,
zato bi rada bila pripravljena.
Všeč mi je zvok iz ozadja, da ljudje vidijo,
da ne živim sam.
Ja, ampak uničuješ dokumentarec.
Ogledala si bova nove šale, ali so umestne,
kam jih lahko umestiva. Če so smešne, jih vzamem jaz,
če niso smešne, jih dam Martyju.
Občinstvo ne ve, da se šala ni obnesla.
Pričakuješ smeh, a se ne smejijo.
Mislijo, da samo govoriš.
"Obožujem uvodno šalo,
ker ustvari vzdušje za cel bedast nastop."
Ta je smešna.
"Že leto in pol nisva nastopala,
kar bo postalo očitno v nadaljevanju"?
Všeč mi je "Nisem živčen, samo nepripravljen."
Zamisel je enaka.
"Kdo vse je ploskal, ker je mislil, da sem mrtev?"
"Ste že kdaj nekam prišli
in pozabili, zakaj ste tam?"
No, smešna je že...
"Vem, kaj si mislite.
S temi slušnimi aparati je moja rit videti odlično."
Takoj začneš s tem, da si star.
Mogoče lahko nadaljuješ s šalo o svoji prostati.
"Vsako noč poskrbim, da poljubim
tri malčke, ki mi pomenijo več kot življenje samo.
Svoja dva emmyja in tonyja."
Predstavljam si, da to pride iz tvojih ust.
Ker ni najboljša.
"Protestna pesem z naslovom
'Še manj obdavčimo najbogatejše.'"
Ta mi je všeč.
"Staromoden sem. Do žensk sem bil spoštljiv,
še preden so si zaslužile."
- Zgražali se bodo. - Ja, vem.
"Ni noro, da je slavna oseba predsednik", ampak...
Ja, takoj gre za Trumpa.
In nočeva biti politična.
Malo pa že.
- Trump. - Saj res, upokojil bi se rad.
Ne, samo nisem prežet s strahom.
"Ko sem Stevu povedal, da družabni razmik
pomeni, da se ljudi izogibaš na dva metra, je rekel:
'Se jih lahko na 18?'"
Rez.
Te pa sploh ne razumem.
"'Steve, odlično si videti. V čem je skrivnost?'
Povem jim, da sem pred 20 leti ubil klošarja."
Kaj to pomeni?
DOKUMENTAREC ME SKRBI...
RAZISKUJEJO. POIZVEDUJEJO. KAJ BODO ODKRILI?
PRI 18-IH SEM KUPIL KONDOM. TO BODO GOTOVO NAPIHNILI.
UDARNA NOVICA STEVE MARTIN IMA RAD KONDOME
Steva zelo dobro poznaš. Kako ga vidiš v zasebnem življenju?
Zdi se mi...
Zdi se mi, da še vedno ne bi mogla reči,
kakšen je Steve v resnici.
Veste...
Ste vedeli, kakšen je?
Ne.
Niti ne. Ne.
Steve je bil vedno nekako...
...nekako samotarski.
Ampak bil je zelo, zelo, zelo sramežljiv.
Splošno sprejeto je bilo, da je bil zaprt vase
in ni hotel govoriti z ljudmi.
In to je razumljivo. Jaz...
Ko si tako velika zvezda s takšnim talentom,
bi vsi radi tvojo pozornost.
To bom rekel z določeno mero... ne ravno previdnosti,
ampak taktnosti, ker nočem vdirati v Stevovo zasebnost,
čeprav najbrž pravkar počnete prav to.
Steve se je spremenil bolj kot kdorkoli drug, ki ga poznam.
Vzemimo si odmor in se malce bolje spoznajmo.
Prisluhnimo vprašanjem občinstva.
Če ima kdo vprašanje, ki bi mi ga rad zastavil,
naj dvigne roko, prosim.
Z veseljem bom odgovoril na kar koli.
Ja, gospa tukaj.
Steve, kako se sprostiš po nastopu?
Kaj vas pa to briga?
Še kakšno vprašanje? Dvignite roke.
Ja, vi, gospod.
Steve, ali rad delaš na televiziji?
To je tisto, kar se mi gabi.
Ko nekdo vstane in mi zastavi takšno vprašanje pred...
Spravite ga ven! Na bruhanje mi gre!
Na bruhanje! Spravite ga ven!
Še kakšno vprašanje iz občinstva, prosim?
Ni več vprašanj, prav. Nadaljujmo z oddajo.
"Kdo je Stevov najboljši prijatelj?"
"Je Steve Martin lastnik Picassove slike?"
"Kako bogat je Steve Martin?"
"Kdaj so lasje Steva Martina postali beli?"
To so najpogostejše poizvedbe o meni.
"Zakaj se je Steve upokojil kot igralec?"
Nisem... Nisem vedel, da sem se.
Koliko si vreden?
Ja, poglejva.
No... Lepo.
Na noben način točno, ampak...
Če boste to uporabili, jim povejte, da ste me prosili, naj se pogooglam.
Čakaj malo. "Koliko je vreden Ben Stiller?"
- Ja? - Dober dan. Imate mizo za večerjo?
Seveda, gospod. Koliko vas je?
- Sam sem. - Sam?
Ko sem spoznal Steva...
...se je bilo z njim zelo težko povezati na zaupni ravni.
V pogovoru je pogosto nastala dolga tišina.
Čutiti je bilo moč njegove osamljenosti.
Je zate prvič, osamljenec?
Kaj je osamljenec?
Ne vem točno, zakaj sem si takrat želel biti sam.
Ne vem.
Ste kdaj razmišljali o psu?
- O psu? - Psi so super.
Skačejo po tebi, te ližejo po obrazu.
Sploh ni treba, da si jim všeč. To počno nagonsko.
Hitler je imel psa.
Veliko časa je preživel sam.
V prvih letih je zaslužil dovolj, da je šel v Francijo in kupil nekaj slik.
Potem se je vrnil, dve sliki prodal in plačal za pot.
To je slika, ki jo je prejšnji teden naslikal Lucien Margottet.
Kot veste, je bilo obdobje impresionizma
nadvse pomembno obdobje v ameriškem slikarstvu.
Mislim, da je umetnost vzljubil, ker je umetnost čudovita.
Umetnost je lepo gledati.
Nekaj lahko ima rad in to lahko kupi.
Je njegov "rožni popek".
Frank Duveneck. Vse to so Američani 19. stoletja.
To je fotografija... moje sobe.
Garažo sem spremenil v sobico, kjer sem lahko gledal slike.
- Res? - Ja. Tu je fotografija.
Postavil sem jih v vrsto in jih gledal.
Bila je kot nekakšna zasebna soba, umetniška soba.
Izgubil sem se in samo strmel v prazno.
To sem včasih zelo rad počel. Bilo je hipnotično.
Se spomnite prve slike?
To je področje mojega življenja, ki ga poskušam zadržati zase.
Mislim, da bi moralo tako tudi ostati.
Prva slika, ki sem jo kupil, je bila ladja na morju v mesečini.
Čisto samotna. Nagnjena.
Naj vam pokažem tole.
To je risba njegove mame.
Veliko slik samotnih podob imaš.
Ja, to je enkrat rekel Adam Gopnik.
"Steve, se zavedaš, da je vsemu, kar zbiraš,
ne glede na obdobje, iz katerega izvira, skupna otožna osama?"
Ljudje, ki takole zrejo... v daljavo.
Hopper je bil zanj dolgo ključen.
Samotne slike so.
Veliko je osamljenih likov, svetilnikov.
Čutiš melanholijo?
- Precej pogosto, ja. - Ja, jaz tudi.
Ampak zdaj je popustila. Ko sem bil mlajši, sem jo čutil pogosteje.
- A tako? - Ja.
Si kdaj žalosten, ker nisi tako srečen, kot misliš, da bi moral biti?
Reči moram, da se ozrem okrog
in svoji ženi Anne rečem: "Kako se je to zgodilo?"
- Ja. - To je enkratno.
- Se bova res vozila tako počasi? - Ti vodiš.
Kaj, če bi te intervjuval, medtem ko voziva?
Kolesariva, ampak prav.
Si si vedno želel igrati v komedijah?
Ojoj. Tu morava zaviti desno, Marty.
Tu blizu je manjša konjušnica, ki je bila pravzaprav last Johna Cleesa.
Enemu od konjev sem pri srcu, ampak samo, če imam hrano.
Sveže narezano. Na.
Pridi po svoje umazano jabolko.
Ne zanima ga.
Ja. Prava zmaga.
Ja. Prihaja. Razmislil bo.
- Ne. - Ne.
Videl je moje filme.
Pločevinke sovraži!
G. ED PAČ NI
Ne približujte se pločevinkam!
Fant. Ta del bo treba dopolniti z dialogom.
Ja, to je višek današnje zabave.
Povedal ti bom, kaj mi je všeč na tem, da si star 75 let
- in se voziš s kolesom. - Ja?
Nikakor ne boš videti dobro.
Morala bi se zaleteti in pasti, to bi zdaj rabil.
Ja. Ja.
Pelji naprej. Pelji.
- Zakaj upočasnjuješ? - Zaradi avta.
Sranje!
POČIVAJ V MIRU, MARTIN SHORT SHOWBIZ
Ko sem imel 15 let, sem začel delati v Disneylandu
v Merlinovi čarobni trgovini.
To tablo je lastnik izdelal lastnoročno.
Na starih fotografijah jo je mogoče videti obešeno pred trgovino.
Leta pozneje se je prodajala na eBayu.
Takoj sem jo kupil, iz nostalgije,
in jo obesil sem. Ne morem verjeti.
To je bila čarobna trgovina Fantasylanda, ki ne obstaja več.
To sem včasih prodajal v Disneylandu.
Očaran sem bil nad kavboji.
Vem, ja.
Tu je Victoria.
Victoria je imela neverjeten stil.
Ena mojih najstarejših prijateljic.
To je tipična Amerika.
To je bila poustvaritev neke vrste tipične Amerike.
Potem si sam postal tipično ameriški.
Tu je nekaj.
Ne vem, zakaj ga imam.
Moj zob na verižici.
Nekje notri je pravi deček, ki ni nikoli odšel.
To sem pred leti kupil na eBayu, ker mi je pri srcu,
a je precej razdrapana.
Spominja me na to, kako sem začel.
Prepričanje v nekaj dobrega in čistega in ameriškega.
Zdi se, da si skozi leta shranil veliko stvari.
Same napačne stvari, na primer naslovnice revij.
V resnici bi moral fotografirati svoje stanovanje.
Da nekaj pomeni, ko se ga spomniš.
Teh stvari po navadi ne hodim gledat,
ampak zdaj snemamo ta dokumentarec.
To je moj seznam skečev. V takšnem stanju je zato,
ker sem se tako spotil med nastopom,
ko sem skakal okrog, da sem bil ves premočen.
Pa gremo.
Povabili so ga k Lettermanu. Poklical me je: "Kaj si misliš o tem?"
Odigral je skeč, jaz pa: "Smešno je. Obneslo se bo."
Vprašal sem: "Kdaj nastopiš?" Pa reče: "Čez pet tednov."
Vsak nastop je moral biti zmagovalen.
To je moj Šlicdini.
VELIKI ŠLICDINI
Kot otrok sem bil vedno navdušen nad čarovniškimi nastopi,
na katerih so čarodeji prišli na oder s cilindri
in iz njih povlekli milijon stvari. Pomislil sem:
"Kaj pa hlačna zadrga?"
To sem počel v dobrodelne namene.
Johnny me je na svoj zadnji teden prosil za Šlicdinija
in vedel sem, da sem uspel v Johnnyjevih očeh.
Trije amigosi. Ne bi ga rad pomeril.
Takole bomo.
To je kot iz filma Oče moje neveste.
- Tako. - Ni slabo.
Ne zapne se.
Dobro.
Ponižanje je popolno.
Film Trije amigosi me je marsičesa naučil.
Na primer, da rad delam s partnerji.
- Zakaj sva tu? - Ogledala si bova ta čudež.
A, že vidim.
KAVARNA LA PALOMA
To je kavarna Paradise. Včasih je bila.
V 80. letih sem vsak dan hodil sem.
Ta mural me je zelo pritegnil.
Videti je zelo zabavno.
- To te je navdihnilo! - Res me je.
Krasna slika je.
Ob njej se počutiš srečnega.
Kakor koli, hodil sem sem, jo gledal in pomislil: "Trije amigosi."
In kdaj se je pojavilo moje ime?
Nikoli.
Spomnim se obiska pri Lorneju.
Povedal mi je za Tri amigose.
Naslednji dan sem odletel nazaj v Los Angeles,
šel k njemu in pobral scenarij.
Osupel sem bil nad umetninami.
Imel je hopperja, picassa.
Steva sem vprašal: "Kako si tako obogatel?
Videl sem namreč tvoje delo."
In zelo si se smejal.
Enakovredna izmenjava.
Ne. No, ni bila ravno enakovredna.
To je bil moj prvi film.
Šele spoznavali smo se.
Ned, kaj počneš?
Ampak moral sem igrati nekoga, ki je bil njun tesen prijatelj
in enakovreden partner.
Pretvarjati sem se moral, da sem zelo sproščen.
- Jaz sem Srečko. - Jaz sem Ned Nederlander.
Jaz pa Prašnohlačnik. Skupaj smo...
Trije amigosi!
No, kaj si izvedel?
- Izvedel sem... - Ja?
Da je nate zelo vplivala
- razpadajoča slika. - Ja.
Izvedel sem, da si imel veliko prostega časa.
- Živjo. - Živjo, kolega.
Zakaj sem ti tako všeč?
Lušten si. Enkrat sem delal z enim.
Lep dan vama želim.
- Hvala. - Adijo.
- Adijo, kolega. - Pridi, mali.
Tu stopiva iz kadra.
SRČEK, SE TI TO ZDI SMEŠNO?
IMAŠ DELO?
Če bi res znal biti smešen,
- ne bi rabil toliko šal. - Res je.
Kdo je komedijantski genij?
Tisti, ki stopi na oder in nikoli ne zamoči?
To ne obstaja.
- Ja. - Tega ni.
Ne.
Chris Rock me je vprašal,
ali še vedno vsak dan pišem. Ja, vsak dan.
- Vsak dan pišeš? - Vsak dan.
- Jaz pišem stripe. - Res?
Ja. To počnem zadnje čase.
Jih tudi rišeš sam?
Ne, ne. Za to imam krasnega tipa, Harryja Blissa.
- Harryja Blissa, res? - Ja.
- Odličen je. - Res je.
Pišem spomine o filmih, ampak v obliki...
Stripov.
Tudi nekaj karikatur bo.
Ne morem več risati mladega Steva,
ampak njegov stranski profil... Tole gre dol.
Včasih se poigram z brado, ker ima zelo...
Njegovo uho ni veliko. Nima velikih uhljev, zato moram...
Tudi s čeljustjo je težko, ker je nekako ukrivljena.
Ima precej močno adamovo jabolko.
Dobro se oblači, zato ga vedno narišem v obleki ali čem podobnem.
Sem eden redkih, ki je dvakrat igral sadističnega zobozdravnika.
Imaš risbo Billa Murrayja na zobozdravniškem stolu?
Veliko ljudi reče: "Zaradi Steva se bojim zobozdravnikov."
DEBORAH FUTTER UREDNICA
Moja kariera standup komika ima pravo zgodbo. Začetek, sredino, konec.
Toda filmi so samo anekdote.
Zato sem začel razmišljati:
"Kaj je narobe z anekdotami v obliki stripa?"
Popoln je.
Anekdota zapolni eno stran,
ne zapolni pa celega poglavja.
In tako razmišljam o svoji karieri.
O tej knjigi pravim takole:
"Pridite zaradi šal, ostanite zaradi risb."
Mislim, da se mora držati teme,
- da gre za spomine o filmih. - Prav imaš.
To je All of Me.
Ojoj. Ne morem premikati desne noge. Paraliziran sem.
Bom jaz poskusila.
To je pomemben film v mojem opusu.
Mislim, da je vsaj pet anekdot...
- Ki jih je treba vključiti. - ...ki jih rabimo,
s katerimi nisem naredil še nič.
Ne snemi zamaška z vilic.
Zakaj je zamašek na vilicah?
Da ne bi ranil sebe in drugih.
Vse to je dobro.
Tu si videti kot Tommy Lee Jones.
Videti sem, kot bi se režal Michaelu Cainu.
To lahko najbrž popravim.
- Tudi Starši in otroci je pomemben. - Vsekakor.
- Jebenti. Na tega sem pozabil. - Tega si pozabil, ja.
Res je smešno. Zbudim se
in dobim e-pošto, ki jo je napisal ob štirih ponoči,
z idejo za strip.
In mislim si: "To se odlično obnese."
Mislim, da potrebujemo več stripov.
Dva ali tri več potrebujemo.
Če bo čas.
- Dobil ga boš. - Čas potrebujem.
- Kakšen je rok? - Bomo že nekako.
Sredi septembra smo. Skupaj lahko spravim še en strip.
Samo še en strip spravi skupaj.
Dobro, Roxanne gledam.
Mislim, da je o Roxanne še več, ne?
- Je. - O pisanju?
- Ja. - Ja.
Sodeloval sem pri pisanju filmov Bedak,
Moški z dvojnimi možgani in Mrtveci ne nosijo kara.
Ampak soavtorstvo je drugačno, za sodelovanje gre.
Ko sem prišel do Roxanne, sem mislil...
"Bi lahko še jaz to počel?"
Ampak kakšen smisel bi imelo ponavljati Cyrana de Bergeraca?
Že zdaj je zelo dober.
"Živjo, draga. Že nekaj časa te nisem videl."
Ugotovil sem, da se odzivam na hrepenenje.
Se te je tisto, kar sem ti napisal, dotaknilo?
Ja.
Krožim v tvoji orbiti.
Peresno lahek visim nad tabo.
Kot modri moški na Chagallovi sliki.
Lebdim nad tabo v omamnem poljubu.
Hrepenenje je tematika, ki jo pogosto vidim v tvojem pisanju.
Tega ne znam opisati.
Vedno je bilo del mojega življenja.
Celo pri Bedaku ali Denarcih z nebes.
Rad bi živel v svetu, kjer se pesmi uresničijo.
Gotovo obstaja kraj, kjer so pesmi resnične.
Celo v filmu Bowfinger je hrepenenje.
Govori o moškem, ki se trudi uspeti v svetu.
Njegovo največje zadovoljstvo je, ko na koncu dobi paket iz FedExa.
Čutiti je melanholijo.
Je grenko-sladka čokolada. Je...
Je temna čokolada, ne mlečna.
Hrepenenje je osrednja lastnost...
...bolj ali manj vseh, ki nam jih pokaže.
In edini, ki lahko to popravi,
je Martin Short.
Odpeljal te bom na kratek, čudovit ogled Santa Barbare.
To je stari Magic Cabaret.
- Veš, kaj je Magic Castle? - Ja.
To je bila njegova različica prvotnih ustvarjalcev.
Zelo rad sem hodil tja, potem pa se je zaprl zaradi covida.
- Dobra zgodba. - Ja.
- Potrebuje sredino in konec. - Ja.
Potem bi imel res dobro zgodbo.
Res si strukturiral dan. Šla bova po tvoja oblačila.
Tja jih bova nesla.
Kar je...
Rdeča luč.
Desno lahko zavijem. V Kaliforniji smo.
Nimaš služabnikov, ki bi ti odnesli perilo?
- Ne. - Torej si res ljudski človek?
Ja.
To počnem za kamero. Prvič po 27 letih.
- Izvolite. Hvala. - Hvala. Adijo.
Se imaš za dobrega voznika?
- Ja. - Za varnega?
Veš, ko se staraš,
postaneš ali najslabša ali pa najboljša različica sebe.
- To je popolnoma res. - Je to parkirno mesto?
In postal sem boljši voznik.
Vljudnejši sem, prijaznejši.
Bolj odprt.
Ja, 50 let si bil namreč
- velik kreten. - Vem, ja.
(KO JE BIL STEVE VELIK KRETEN)
Rogerja sem dobil pred skoraj petimi leti.
Dobival sem se z žensko, ki je imela labradorca.
Greš ponjo? Sedi.
S punco sva se nato razšla, jaz pa sem pristal z Rogerjem.
Pojdi po igračo. Pojdi. Ja!
Pojdi ponjo! Pojdi! Dobro.
Tega ne bi primerjal s človeškim odnosom,
je pa vsekakor čudovit enostranski odnos.
Takrat nisem bil nesramen do ljudi, bil sem odsoten.
V glavi sem bil vedno nekje drugje.
"Osebno pismo Steva Martina.
- Dragi..." - "Jerry."
"Zelo sem se razveselil tvojega pisma.
Čeprav imam zelo natrpan urnik,
sem se odločil, da ti osebno odpišem.
Umetniki pogosto izgubijo stik s publiko
in jo jemljejo za samoumevno,
ampak mislim, da se meni to ne bo zgodilo, kajne..."
"Jerry?"
"Ne vem, kdaj bom nastopil blizu tebe,
ampak postelji pograd, če bi slučajno prišel v..."
"Flint."
"S spoštovanjem, Steve Martin.
P. S. Vedno bom cenil popoldne, ki sva ga skupaj preživela v Riu,
ko sva hodila po plaži in gledala..."
"skale."
Prav. Če napišeš
"Steve še ni zgrešil stopnice, ker pri svoji starosti uporablja le klančine."
Sva na strani 37 od 117.
To lahko narediva, kakor želiš.
Mislim, da bi morala pregledati osnutke,
jih vstaviti v scenarij in potem...
Že, ampak veliko je. Bova predelala še 100 strani?
"Edino, zaradi česar Martyja še niso omenili v odseku za priznanja na Oskarjih,
je pomanjkanje dobrih filmov."
"Martyjev uspeh ni presenetil ene same osebe.
- Presenetil je milijone." - Ne.
"Po zaslugi prehrane in vadbe je Marty živel 30 let dlje od svoje kariere."
Ta ni slaba. Označil jo bom modro.
"Super ekipa sva.
Skupaj greva kot Ben Affleck in otožen pogled."
Vem, ta mi je všeč.
"Stevu manjka le še nekaj let, da ga bodo pitali kot ptička."
Ta je smešna. Vseeno jo obarvaj rdeče.
"Steve piše, igra bendžo in piše stripe.
Že zdaj je največji...
Je največji zabavljač leta 1945."
Ta se mi nikoli ni zdela močna.
- Res? - Se bodo smejali?
Ja.
No, potem je pa močna.
Te so obupne. Ampak super.
"Privlačen je toliko kot rigec po hot dogu, ki obtiči pod masko."
"Rigec po hot dogu."
Veš, kaj sem počel sinoči? Vozil sem se po Sunset Boulevardu. Proti Silver Laku.
Ugotovil sem, da potujem skozi svoje celotno življenje.
Hollywood Boulevard, kamor sem šel pri 16-ih.
Kini, kamor sem hodil, čarovniške trgovine.
Tisto sem jaz. Madonca.
Peljal sem se skozi svoje filmsko življenje, skozi lokacije za Bedaka.
Tam smo snemali Bedaka, v tisti hiši.
Mama, se spomniš, da sem sanjal o veliki hiši na hribu?
Tudi to sem dobil.
Celotna vožnja je bila zelo nostalgična.
Prav to je pri LA-ju tako zanimivo.
Odseva tvojo osebno zgodovino,
ampak že vožnja skoraj kjer koli po mestu
je kot arheološka izkopanina, čeprav še ni ne vem kako staro.
Ja, vedno sem se norčeval iz njega, ker se nič ne ujema.
- Ja. - Veš?
To nam je všeč na LA-ju.
Zelo prikupen je.
Arhitektura.
Nekatere od teh stavb so stare več kot 20 let.
Ta hiša je grška oživitev.
Vsako jutro oživijo Grka, ki živi v njej.
Tu je tudorska vila in...
...vila s štirimi vrati.
V LA-ju si nepomemben,
če ne živiš v hiši z velikimi vrati.
Tri, dve, ena...
Akcija.
Sheila se uči umetnosti pogovarjanja.
Tečaj pogovarjanja obiskuješ?
Ja.
Kako je Zgodba iz Los Angelesa nastala iz tega, kar si takrat razmišljal?
Štejem jo za umetniško rdečo nit.
Svoje izkušnje sem združil z umetnostjo in življenjem.
Martin Mull je rekel:
"Ljudje mislijo, da umetniki govorijo o teoriji in idejah,
v resnici pa govorimo o tem, kje kupiti barve."
Ja.
Vsak lik ima svojo zgodbo.
Kuža je preveč, a to je treba spregledati pri tovrstnih slikah.
Vse moči sem usmeril v to.
Svoje izkušnje z ljubeznijo in romanco.
In vse se je združilo v filmu.
Rad se družim z zanimivimi ljudmi,
ker moram biti tako še sam zanimiv.
Praviš, da sem zanimiva?
Pravim samo to,
da se pred tabo vedno važim,
kar je različica zanimivosti za bedake.
STEVE MARTIN SE V RIMU POROČI Z VICTORIO TENNANT
Nedavno si se poročil. Kam sta šla?
Bila sva v Rimu. In skupaj, zato je bilo res krasno.
Zgodba iz LA-ja je bila skoraj medij za prismuknjenost.
Zelo romantično se mi je zdelo, da bi mestne luči
pomagale združiti ljubimca.
Takrat sem pač razmišljal o tem.
Žena je v moje življenje vnesla nekaj novega.
Ko spoznaš pravo osebo, se vse zdi mirno.
In to je nekako bistvo te zgodbe.
V reviji Times sem brala o indukciji. Bratje so ugotovili,
da lahko ustvariš električni tok v zajcih, če...
POLJUBI JO, TEPEC
Lahko romanca ljudem spremeni življenje?
To je nadvse pomemben del vašega življenja.
Mislim, da bi rad povedal, da stvari niso nujno takšne,
toda ali ni lepo, da si uro in pol predstavljamo, da so?
Iti bi morala.
Imata kakšne načrte za prihodnost, za družino?
Tudi mene zanima.
Oh, odgovoriti moram!
Oni nekaj vprašajo, ti pa odgovoriš.
To bo odlično izpadlo v zapisu oddaje.
"Skomig."
Ko sem se poročil z Victorio, mi je bila zelo všeč.
Bila je zelo zabavna, duhovita in zelo pametna.
In Angležinja.
Najin odnos je preprosto prerasel v romanco.
Najboljša prijatelja sva.
- Roland je tvoj najboljši prijatelj? - Blizu sva si.
Delno je šlo tudi za to, da bi se naj poročil.
Kar ni dober razlog. Tega ne moreš početi na silo.
Ja.
Ko po tri mesece živiš v hotelu,
je skoraj kot bi živel samsko življenje.
Za zakon ne moreš poskrbeti v hotelski sobi.
Vedno se mi je zdelo, da bo v ljubezni
nekaj šlo narobe.
Veste?
Kje to najdem?
"Anekdote."
To je zgodba, ki sem jo pisal o... O tem, kako je snemati filme.
"V roke sem dobil čudovit scenarij Slepa vera.
Bil sem navdušen.
Moj lik je bil revivalistični pridigar in brezsrčen prevarant.
V mislih sem imel igro Burta Lancastra, ko je igral Elmerja Gantryja.
Temeljito sem se pripravil,
naučil sem se plesati tap, da bi moj lik
lahko plesal po odru, napolnjen z duhom.
Lase sem si pobarval rjavo, da ne bi bil Steve Martin.
Skakal sem po sceni in drdral ognjevite pridige,
v filmu pa so nastopili odlični igralci.
Predstavljal sem si nagrade in odlikovanja.
Namesto tega je v prvi vrstici prve kritike po premieri pisalo:
'Pazite, ko si Steve Martin pobarva lase.'"
Zdaj si velika filmska zvezda.
Odkar si nastopal v standupih,
snemaš en krasen film za drugim in posnel si novega.
Posnel si še en film.
Ja.
- Kako to misliš, "ja"? - No, takole je.
Ne uživam v snemanju filmov,
uživam v promociji.
- V nastopanju v oddaji. - Ja.
Predvajanju odlomka.
Če bi lahko posneli samo odlomke,
bi bilo... To bi bilo odlično.
Torej praviš,
da te snemanje filma niti ne zanima,
- da uživaš v promociji. - To počnem,
da lahko hodim na intervjuje in v pogovorne oddaje.
To so moji scenariji.
Ko sem začel snemati filme, sem si mislil: "Prav,
če hočem posneti pet dobrih, jih moram posneti 40."
Tako sem mislil. Film je cirkus s toliko različnimi dejavniki,
da enostavno ne veš vnaprej.
Letala, vlaki in avtomobili.
Nisem se še predstavil.
Del Griffith, svetila in oprema,
direktor prodaje oddelka za kopalniške zavese.
John Candy je bil zelo občutljiv in zelo kompleksen,
zelo rada sva se imela.
Imel je čudovit prizor...
Tega govora ne bom prebral. Tako dolg je.
Na železniški postaji sva in on mi pojasni svoje celotno življenje.
Stal sem mu nasproti. Jokal sem...
...ko je igral.
Vse so izrezali.
Ne vem, zakaj, razen mogoče zaradi tempa
in ker na koncu nočeš poslušati govora.
Obdržali so vrstico ali dve.
Nimam doma.
Marie je mrtva že osem let.
En stavek mi je bil res všeč. Pravi: "Včasih se navežem na ljudi,
kot sem se nate, še posebej ob praznikih.
Marca, julija in oktobra še zdržim,
vendar postane težko."
In potem je rekel... "Tokrat nisem mogel popustiti."
Postalo je tako moreče, da sem hotel odnehati.
V te filme preliješ svoje srce,
razmišljaš o njih, garaš, snemaš,
dve leti pozneje pa gre samo še za en film na polici.
Čudaki s telefona. Vedel sem, da bo pogorel.
Preizkusni odziv ni bil dober.
Spomnim se, da sem se vozil po Ventura Boulevardu
in na plakatu je bil moj obraz z Božičkovo kapo.
Pomislil sem: "To bo težek božič."
MOLI ZA METEOR.
Kako slab je pa lahko? Kot Čudaki s telefona. Zelo slab.
Slab je.
- Res je slab. Resnično slab. - Mislim, ne vem...
Steve, lahko nekaj vprašam?
- Ne bi rad govoril. - Eno vprašanje.
Gotovo so vas že vprašali.
- Prosim, samo eno. - To ni reklama.
Kaj vas zanima?
- Vprašanje je... - Nimate ga.
Zakaj niste več smešni?
- Prav. - Steve!
Takrat sem se počutil izgubljenega.
Z Victorio ne morem naprej,
ampak ko sva se ločila, sem rekel: "To ni njena krivda."
Kriva sva oba ali pa vsaj jaz.
Razpad zakona je bil začetek odpiranja neskončnega brezna.
Mogoče bi se lahko domislil spremnega besedila.
No, v bistvu...
Že zdaj je popolna.
Ne potrebuje spremnega besedila.
To je bila kriza srednjih let.
Kot obdobje, ko si... Ko nadaljuješ,
da bi sebi in drugim dokazal, da nisi muha enodnevnica.
Potem pišeš.
In pokažeš nekaj drugega.
Stalno samo kažeš in kažeš in kažeš.
Delo mi je prinašalo izjemno zadovoljstvo
in mi dalo razlog, da se spoštujem.
Če nisem ves čas delal,
se mi je zdelo, da me ljudje ne bodo marali.
Ostane nekakšna praznina. Travmatično je.
MLEKO, JAJCA, JOGURT
To je bilo obdobje, ko sem bral knjige za samopomoč.
Mislil sem, da je treba govoriti o vsem.
Srečeval sem neznance na letalih in jim razkrival
svoje najgloblje misli.
NISEM PRIČAKOVAL NOMINACIJE,
A SO GOVORILI, DA BOM NOMINIRAN.
Ker sem mislil, da bi to moral početi.
UBIJTE ME, PROSIM.
Kako zapolniti praznino.
Mislim, da je to narava...
...težnje v umetnosti...
Izhaja iz globokega zavedanja praznine.
Ko sem začel razmišljati o gledališču,
sem začel razmišljati širše.
Ogledati bi si morali mojo igro z naslovom WASP.
Pisati sem začel stvari, ki jih za film ne bi nikoli.
Rekel bi, da je precej bridka.
WASP govori o nuklearni ameriški družini
in globoki čustveni disfunkcionalnosti tik pod površjem.
Slavna izmenjava, o kateri piše Steve,
ko je oče prišel na premiero filma Bedak,
je dobesedno v WASP-u.
Deček mora izdelati maketo za šolo.
Pokaže jo očetu. "Kaj misliš?"
Frank Lloyd Wright pač nisi.
Gre torej za trn v peti te družine,
ki se navzven zdi povsem očarljiva,
ki kaže na globoko čustveno distanco
in hladnost v odnosih.
Z družino smo živeli v Teksasu. Imel sem pet let
in mama se je hotela preseliti sem.
Želela si je, da bi se oče lotil filmov.
Preselili smo se v Orange County in kupili hišo za 16.000 $.
Se je ukvarjal z nepremičninami?
To je bila cvetoča panoga.
Družine ni mogel preživljati
s tistim, kar je zaslužil v gledališču.
Ne spomnim se objemov.
Ne spomnim se nežnosti.
Otrok mi prinaša toliko veselja,
da sem se spraševal, kaj se je dogajalo z očetom, da tega ni čutil.
V igri so odseki, ko družina sede k obedu.
Tišina za jedilno mizo.
Očetova ravnodušnost.
Mislim, da je ta oče nekaj najboljšega... kar sem napisal.
Sin bi si rad kupil kolo. Reče mu:
"Delati boš moral, treba ga je plačati."
Sin reče: "No, upal sem, da bi..."
"Veš, sine, kolo je luksuzna stvar.
Veš, kaj je to?" "Ne."
Luksuzna stvar je nekaj, kar imaš, kar jezi druge,
recimo naša zelo zelena trata, to je luksuzna stvar.
Najbrž bi lahko bila manj zelena, ampak ne gre za to.
Negujem jo.
Mogoče bolj, kot je prav. Vanjo vlagam denar.
Ampak zame je luksuzna stvar, da z njo jezim druge.
Spomnim se, da je bil oče besen,
ker sem kupil kratke hlače, ki so stale štiri dolarje.
Popenil je.
To je bila ogromna vsota. Vse sem zaslužil sam.
Od takrat nisem več jemal denarja od staršev. Po desetem letu.
"Za luksuzno stvar je treba delati.
Če bi rad kolo, boš moral delati zanj."
V centru mesta imam parcelo, ki je naša že več let.
Če bi po šoli in med vikendi rad hodil tja
in na njej nekaj zgradil, bi ti lahko kupili kolo.
- Madonca. - Vem, navdušen si.
Stavbe ni lahko zgraditi, sine,
ampak to so stare tradicije, ki izvirajo
iz ljudstev Gondvane s planot Golgote,
temeljijo na načelih Hamurabija,
ki so v klinopisu pisana na vratih Babilona...
"...izpeljana iz kriptogramov Izpraševalca Sfinge
in nabrana iz Ratdoltove inkunabule,
meni pa jih je predal hitri Merkur, ko je..."
Kadar imajo ljudje trn v peti, sezujejo čevelj in trn izdrejo.
Umetniki pa trn pustijo, kjer je, in iz tega naredijo umetnost.
Veste?
Dokler bolečina končno ne popusti.
Besedilo pesmi What a Swell Party se je s krvjo izpisalo na steni sobe,
kamor ga je zapisal sam Bog in ga vrezal v sveto zidarsko žlico prostozidarjev.
Sine, ne govoriva prav pogosto.
Kolikor se spomnim, se pravzaprav nikoli nisva pogovarjala.
Pred leti sem se spraševal,
a te do zdaj žal nikoli nisem vprašal,
toda spraševal sem se...
Kaj boš naredil iz sebe?
Ne vem, ali je dobro.
Izjemno je. Popolno.
O očetu ne vem veliko.
A mislim, da ni bil dober človek.
To me že vse življenje preganja.
4. JANUAR 1996 DRAGI "OČE"
To sem napisal... Poglejmo, katerega leta. '96.
Torej veliko pred avtobiografijo.
Mislim, da je na neki način vaja za odlomke avtobiografije,
za pisanje o očetu in domačem življenju.
Dragi "oče".
Oče sem dal v navednice. Ko sem bil majhen,
si namreč rekel, naj te ne kličem oče, ampak Glenn.
Odraščal sem torej brez očeta.
Odraščal sem z Glennom.
To pismo se začne zelo... Zelo obtožujoče.
In konča se z razumevanjem.
Ja, govori o tem, kako sem s svojim delom
pravzaprav hotel pridobiti njegovo odobravanje.
Prijatelj Terry je nekoč rekel nekaj,
kar je spremenilo moj odnos do staršev.
Rekel je: "Če bi rad staršem kaj povedal, jim to povej zdaj,
ker jih enkrat ne bo več."
Takrat sem ju začel metodično obiskovati in se pogovarjati z njima.
Vozil sem ju na kosila.
Zaveš se, kaj je... kaj je prestal.
Življenje upov in sanj.
Bil je pod izjemnim stresom, da je lahko preživljal družino.
Pritisk je moral biti neverjeten.
Mama se je hotela zaposliti.
Spomnim se, da je oče rekel mami: "Moja žena že ne bo delala."
Kot naravnost iz filma.
Zelo hudo mi je za očeta,
ker ni imel možnosti, da bi uresničil svoje sanje.
Kaj do njega čutiš danes?
Všeč mi je.
Imel je izvrsten smisel za humor.
Nisem vedel.
Želim si, da bi lahko spet govoril z njim.
Največji poklon, ki sem ga dobil, je bil za zgodbo o očetu v New Yorkerju.
Dobil sem pismo neke ženske, ki je napisala...
INTERVJU 92ND STREET Y
..."Prebrala sem članek in ga dala možu. Prebral ga je.
In potem je rekel..."
Oprostite.
Vzemite si čas. Popijte malo vode.
Sovražim, da sem na televiziji.
Rekel je: "Kakšna je telefonska številka najinega sina?"
Uau.
- Nisva že proti koncu? - Sva, samo še trenutek.
Če nadaljujeva, se bom ubil.
Veš, kaj sem sanjal?
Sanjal sem, da me je neka ženska odpeljala na travnik, da bi mi pokazala moj grob.
Grob je bil odprt in v njem je ležalo okostje, moje okostje.
Okostnjak je imel širok nasmešek na obrazu.
Obrnil sem se k ženski in rekel:
"Ali to pomeni, da lahko umreš srečen?"
In rekla je: "Ja."
Vprašal sem: "Kaj potrebujem, da bom srečen umrl?"
Odgovorila je: "Pustolovščine."
"Misliš oglede slapov in potovanja po svetu?" sem vprašal.
Odgovorila je: "Ne, ljudi."
Tole zvadimo, čez en teden jo bomo igrali.
Ko sem po ločitvi spet začel igrati bendžo,
sem mislil, da me bodo kritizirali.
Tako pač je, veste?
Med covidom nisem vadil.
"Komedijant postane glasbenik," težko si predstavljaš kaj hujšega.
Leto in pol je že.
Vem, ampak nekaj napakic je še.
Nočem, da bi to slišal Béla Fleck.
A me niso.
ALISON BROWN GLASBENICA
Če obstaja rdeča nit za vse, kar Steve ceni,
je to težavnost uspeha.
V veliko zadovoljstvo mu je, da nekaj usvoji,
da se zares poglobi v mehaniko, dokler ne razume, kako stvari delujejo,
in to potem pogosto zavrže, ker je zadevo že izmojstril.
Ko te slišim igrati bendžo...
...obžalujem, da nisem negoval svoje prve ljubezni
do inštrumenta,
ker bi bila krasna ekipa.
- Kaj si igral? - Vrč.
Samec številka dve. Dopolnite stavek.
"Mogoče bo slišati čudno, ampak..."
"Trenutno sem nag."
To je...
ZMENKARIJE
Z njim sva vedno počitnikovala na St. Bartsu.
APRIL GORNIK SLIKARKA, PRIJATELJICA
Tja smo vedno šli jaz, Eric in Steve.
Samski Steve ni hotel biti samski.
To vsekakor drži.
Če je spoznal žensko, ki je brala knjigo,
je mislil, da bi morala hoditi.
Živjo.
Opazil sem knjigo, ki jo bereš, Casterbriški župan.
Kakšno naključje,
v zadnjem letniku sem pisal seminar o Thomasu Hardyju...
Kako dolgo si že osamljen?
Rad bi srečal nekoga, ki ga bom lahko bolje spoznal.
Na zdravje.
Ne morem si kaj, da ne bi bil živčen.
Zakaj? Nič ne počneš narobe.
So ti všeč sprehodi v parku?
- V dežju! - O, bog!
Veš, kaj? Rad bi, da vidiš The Music Man.
- Ker... - Gledala sem ga že!
Spomnim se nekega zmenka z žensko.
Šla sva na večerjo in sedela je ob Stevenu Spielbergu.
Zdelo se je, da sta se dobro ujela.
Ta ženska se je vedno rada prerekala.
Moja osebnost ni takšna.
Ko sva se vozila domov, je rekla:
"Zakaj ne moreš biti bolj kot Steven Spielberg?"
Nasmej se, ti pasji...
In pomislil sem: "No, tega je konec."
- To je dobro. - Premalo smo stavili.
Vzela bom...
Zgodilo se bo.
Noro igram.
Zloben postajaš.
V življenju ne bi rekel, da bo tri.
Dve.
- Ena manj? - Ena manj.
Z izjemo Anne je to resnično...
...kartanje starih ljudi.
Vzemi si čas, dajmo.
Že, ampak kdo govori kot starec?
Jaz sem kot mlad... improvizator.
Ti si tisti, ki... "Ne šteje se tako!"
- "Šteje se ena..." - Nenavadni par.
- Vem. - Ja.
Vesta, kaj sem se naučil iz tega?
Nočem snemati dokumentarcev.
Misel, da bi moral sedeti tu,
in poiskati delček nečesa uporabnega sredi...
Kako si spoznal Anne?
Smešno je, ker najprej zapolnjuješ vrzeli.
- Spoznal sem jo prek... - Telefona, ja.
Delala sem kot pregledovalka podatkov za The New Yorker.
Najprej sem preverila njegovo zgodbo,
v kateri nekdo dobi parkirno kazen, ki uide izpod nadzora.
Poklicala sem ga in rekla:
"Vem, da gre za komedijo, da ni mišljeno, da bi bila realistična,
ampak če želiš, da bi bila povsem točna,
lahko narediva to in to." In rekel je:
"Vsekakor, naj bo povsem točna in hkrati smešna."
Po tem se je vedno obrnil name.
Napisal je nekaj o svoji družini, kar je bilo seveda zelo osebno.
O tem sem govorila z njegovo sestro Melindo in še s kupom drugih ljudi.
Po telefonu sva se zelo zbližala.
Psihiatru sem povedal, da si ženske ne morem izbiti iz glave.
Bili smo na St. Bartsu in ves čas počitnic je govoril samo:
"Anne Stringfield, Anne Stringfield. Ni to krasno ime?"
Čez nekaj mesecev me je povabil na skupno kosilo.
Oba sva prišla zgodaj
in s sabo sem prinesla križanko iz New York Timesa.
Mislila sem, da bom prva in bom pač reševala križanko.
On je bil že tam, reševal je križanko iz New York Timesa.
Najbrž ni veliko ljudi, ki rečejo:
"Čarovniški triki, bendžo. To je moški zame."
Ampak... jaz sem ena od njih.
Ima en trik z dvema kartama.
Prednji in hrbtni del, dve karti.
Mislim, da je ena najlepših stvari, kar sem jih videla,
in še vedno ne razumem povsem, kako gre.
Vzel bom to karto...
...in jo takole prepognil, da je prednja stran obrnjena navzven.
Potem vzamem to karto...
...in jo prepognem na pol...
...da je prednja stran obrnjena navzven.
Takole jo bom potisnil noter.
Malce neroden sem, tega že leta nisem počel.
Zdaj je hrbtna stran obrnjena navzven, prednja stran pa navznoter.
Zdaj pa neverjetni del.
Če vzameš karto in jo potisneš skozi...
...vidite, da se karta obrne.
Hrbtna stran je obrnjena navznoter. Polna karta je.
Oziroma cela. Obrnem.
Še enkrat. Potisnem skozi.
Karta se obrne. Še enkrat, cela karta.
Neverjetni del trika...
Edini del, ki se obrne, je del, ki ga potisnem skozi.
Torej...
To je del, ki sem ga potisnil skozi,
to pa je del, ki ga nisem.
Potem lahko...
Tako.
Tega me je nekdo naučil na Floridi. V klubu sem bil.
To mi je pokazal in bil sem osupel.
Rekel je, da me bo naučil.
In potem mi je pokazal,
pa še vedno nisem razumel.
Ta mesec bo v New Yorku Stevova razstava.
To je mingovska... Ne, kitajska keramika.
Kitajska keramika, Ming je del tega.
Ja. Je varno oziroma prav, če vprašam, koliko... Koliko stane?
Običajno nerad govorim o vrednosti,
ker ljudje potem vidijo samo to, koliko je stvar vredna.
Recimo krasno sliko. Oh, vredna je štiri milijone.
Zato raje... Rečem, da se začnejo pri 300.000
in dosežejo milijon ali celo dva.
Dva milijona dolarjev? Neverjetno.
Ja. Vredne so...
Tale za mano, recimo... O, Kristus.
WINSLOW HOMER PROTITOKOVI
Oko ima za te stvari. Veste za tisto...
Mogoče je nagrada Marka Twaina? Nekaj v Washingtonu.
Vsi smo bili... Bili smo na večerji v...
Vidite, zato nisem prava za to.
Nekdo drug bo zgodbo bolje povedal.
Bili smo na večerji v Narodni galeriji.
Prejšnji večer je dobil nagrado Kennedy Honors. 200 ljudi,
velika večerja in slike po vsej steni.
Nekdo reče: "Veste, česa pri Stevu nikoli ne opazite?
Stavim, da pozna vse slikarje na steni."
In Steve je vstal
in se sprehodil vzdolž stene.
"Hopkins, Watkinson, Wilkins, July."
Šel je okrog in naštel vse slikarje na steni
v Narodni... galeriji.
To je bil izjemen podvig.
Na katerem mestu v tvojem življenju je umetnost danes?
Vsekakor na tretjem, bi rekel.
Žena in družina pa nastopanje.
Pisanje je najina strast. Umetniško življenje.
In to je dober...
...hobi, ki je zelo kratkočasen.
Kje je bila prej?
Na prvem mestu.
Radi jih gledate in zdaj jih delite.
Povejte nam več o tem.
ZASEBNA ZBIRKA S. MARTINA
To je zelo osebno, zelo zasebno in...
razen mogoče... no, do zdaj.
Spremenilo se je to, da sem spoznal ženo.
Moj zadržani jaz je lahko šel drugam.
Umetnosti ni bilo več treba biti moja odrešitev.
Čudovit si. Ukvarjaš se z umetnostjo,
da bi ljudi navdušil in dokazal,
- da nisi samo komedijant? - Ja, tako je.
Ljudje so mi rekli, naj to vprašam.
Zakaj? Vsi poznamo odgovor.
Kdo je de Kooning?
De Kooning je pomemben ameriški...
Si gledal film Pollock?
Si gledal film Agonija in ekstaza o Michelangelu?
Gledal sem Madame X z Lano Turner.
V ozadju je bila čudovita abstraktna slika,
za katero so vsi hlinili zanimanje.
Mislim, da je bil de Kooning.
"Zanimanje za filme sem izgubil takrat,
ko so ga filmi izgubili zame.
Po štirih desetletjih sem končno izčrpal filmsko privlačnost,
prepričanje, ki je upravičevalo časovno naložbo,
ublažilo občasne boleče kritike
in me ščitilo pred obsodbami kinodvoran.
Sčasoma ti zmanjka goriva.
Zbogom, filmi, lepo smo se imeli."
Ta mi je zelo všeč. Ta zadnji stavek.
To lahko napišemo samo z obrobnimi opombami.
- Obvezno. - Pomaham.
To moramo vključiti.
Še vedno se nismo odločili za naslov.
- Mislil sem, da smo se. - Stoodstotno?
"Spomini na filme in druga razvedrila."
Kaj se je zgodilo s "Prva je hoja" ali...
- To je bila ena od možnosti. - Ja.
Prva je hoja.
Še vedno mi je všeč zamisel s tisto pozo.
Ja, meni tudi. In...
Knjiga o tvoji filmski karieri je.
Na to ljudje pomislijo, to bo pomemben prepoznaven...
Zdaj vem, kaj si mislijo o meni.
Točno to.
- Točno tako. Ja. - Veš...
Res je. Slikaj ga.
To je to. Dobesedno...
- Te lahko slika? - Prav.
PRVA JE HOJA MOJE ŽIVLJENJE V FILMIH
PRVA JE HOJA!
Običajno se poročiš, dobiš otroka, delaš,
tvoj otrok odraste, star si 60 ali 70
in otroci se odselijo.
Moje življenje poteka obratno.
Na začetku sem trdo garal,
zdaj pa imam srečen zakon
in čudovitega otroka na tem koncu.
In... Zelo mi je všeč.
Te so podpisane.
Podpisati jih moram...
...šest tisoč.
- Ne, resno? - Ja.
Ampak prižgem iPad in to počnem zraven.
Včasih... med kosilom.
Ne moreš koga najeti?
Ne, to bi bilo... Ne bi bilo prav.
Prešteli smo, v filmih si imel 27 otrok.
STARŠI IN OTROCI
OČE MOJE NEVESTE
VELIKA DRUŽINA, VELIKO SMEHA
Sem prej govoril o tem? O tem, kako je filmsko očetovstvo
utrlo pot dejanskemu očetovstvu?
Otrok si, tudi jaz sem bil.
Samo veliko skrbi imaš.
STARŠI IN OTROCI
Začel sem snemati filme z otroki.
Rad sem jih imel, a sem si mislil:
"To je popolno, z njimi sem v njihovih najboljših trenutkih."
Tri ure na dan, potem pa morajo starši domov
in se ukvarjati z vsem, kar je težavnega.
Nič mi ni, oči.
Takoj pojdi tja. Nikamor ne greš, v priporu si.
In potem je Diane Keaton dobila otroke.
Spomnim se, da sem sedel tam, ko se je njena hči igrala na vrtu,
in pomislil: "Predstavljam si otroka, ki bi se igral na dvorišču."
Lepo ga je bilo gledati. Pokazal je zanimanje
in zelo je bil ljubeč...
DIANE KEATON IGRALKA
...do Duka, malega norčka.
Krasen je bil.
Zdelo se mi je nekako osupljivo. Bil je preprosto prijazen.
- Vidite se kot očeta. - Ja.
Je to smešno? Poredna si, poredna, poredna!
Ko sem ugotovila, da je nekdo, s komer si želim biti,
sem pomislila: "No, do zdaj še nima otrok."
Če bi hotela biti z njim, je to najbrž malo verjetno.
Nekako sem vedno razmišljala,
da se bom morala odpovedati razmerju
ali pa se bom morala odpovedati tej ideji.
Najbrž tudi on ni mislil, da bo imel otroka.
Ni pomislil na to.
Najbrž zato, ker njegovo otroštvo ni bilo tako idealno,
da bi si to želel predati naprej.
Ni videl potrebe po tem.
- George? - Nina?
Ljubček, povej mi, kaj si misliš o tem.
Nimajo hot dogov!
Bog. Ne... Sine!
Ne! Ne! Ne!
Super se mi zdi. Totalno sem za.
Si res?
Brez dvoma.
Poklical je in rekel: "Sediš?"
"Ja," rečem. On pa: "Prav, dobro.
Pomembne novice imam." "Kakšne?"
Dobili boste otroka.
"Anne je noseča." Rekla sem: "Kdo je oče?"
Moškim mojih let se ne dogajajo takšne stvari.
Dajte no, Picasso je imel otroke še v svojih sedemdesetih.
Ja, Picasso. Mislim, Picasso.
Edini moški v zgodovini, ki je imel otroke pri 70-ih.
Umetnik je, počne lahko, kar hoče.
Jaz sem samo... samo povprečen moški.
Mislim, da sem shranil sporočilo, ko je poklical iz bolnišnice.
Da je bil tako čustven in tako pomirjen s tem, da je čustven,
je bilo nekaj najboljšega.
Dojenček prihaja.
Dobro. Tu je.
Deklica je! Dobro. Čestitke, mamica.
Resnično ljubezen v svojem življenju sem prvič občutil takrat,
ko se mi je rodil otrok.
Deklica je.
Rad imam dekleta.
Pogledal sem Anne, ki je pestovala dojenčico.
Gledala jo je v obraz
in na svetu ni bilo nikogar drugega.
ZAJOČI ENKRAT, ČE JE SMEŠNO, IN DVAKRAT, ČE NI.
Ponosen sem, da sem v Washingtonu,
ki je, kot sem nedavno izvedel, prestolnica države.
In da lahko sprejmem to želeno nagrado Marka Twaina,
ki je edina pomembna ameriška nagrada za komedijo,
z izjemo denarja.
To se mi je zdelo zanimivo. Steve je drugačen.
Njegova pot je povsem drugačna.
Vsekakor je opustil standup, a ne zares.
Pravijo, da sta umetnost in spretnost snemanja filmov skupinsko delo.
ČASTNI OSKAR
Dejstvo, da sem danes izbran in nagrajen sam, pomeni,
da to ni res.
To zelo rad počne. Zelo je zabaven.
Še vedno je smešen.
Prasec.
In...
...to nagrado ponižno sprejmem.
NAGRADA ZA ŽIVLJENJSKE DOSEŽKE
Bolje bi lahko bilo samo,
če bi bili še drugi nominiranci...
...da bi se lahko počutil, kot da sem nekoga premagal.
Najlepša hvala.
- Dober dan. - Živjo. Sem Brandy O'Toole.
- Me veseli. - Kako ste? Me veseli.
Preletiva,
- kaj bomo počeli. - Prav.
Začeli bomo z desetminutnim intervjujem za emmyje.
- Prav. - Za mano.
Najprej torej scena v dvigalu.
Nekaj časa bomo tam. Posneli bomo skupinske in individualne fotografije.
- Prav. - Potem se boste preoblekli.
- Prav. - Zelo hitro bo teklo.
Vse je...
Prideš kdaj do točke, ko nočeš več pred kamero?
Tega se pazim, ampak trenutno igram v televizijski seriji.
- Vem. - Kjer lahko igram nekoga drugega.
Prav, kaj pa zdaj? Garderoba?
Hej, Selena.
Ta bi pristajala meni.
- Zamenjajva. - Kul bi bil videti.
Ja, ja. Si... Živjo. Kako ti je ime?
Ja. Amber.
Nisem nameraval igrati v njej, a so prosili.
"Lahko, če bomo snemali v New Yorku.
Ne bom zapustil hčere.
Ne morem na običajno snemanje v Atlanto za tri mesece."
Pa sem mislil: "No, kot pisatelj bom tako ali tako vsak dan tam."
- Marty. - Ja?
Za dokumentarec potrebujejo dveurni intervju in tvojo številko.
Zakaj sem to storil? Imel sem sanje
Tega ne bomo počeli, ampak hvala.
Lepo.
Radi imamo smeh. Ja, odlično.
Oh, mladenič?
Skoraj nemogoče je. Star sem 76 let.
- Ja. - S televizijsko uspešnico.
- Ja. - To ni... To se ne dogaja.
- Ne, pa se. Se. - Ja.
- Se dogaja? - Seveda.
Kdo pa še ima TV-uspešnico pri 76 letih?
Jane Fonda in Lily Tomlin.
To je pa res. Absolutno.
- Dokazal sem svoje. - Mislim, da si res.
- Mislim, da si zmagal. - Pa sem res zmagal.
Super je bilo.
PISMO STEVOVEGA OČETA
Spodbuja me, naj imam otroka. To je bilo leta '96.
Še veliko let bo minilo.
Če imaš v svojih 60-ih triletno hčer,
se ne boš ločil.
Vsi tvoji odnosi so bili preveč stanovitni in odgovorni,
da bi nakazovali v to smer.
Če misliš, da je Roger pomemben zate,
samo počakaj, da dobiš otroka.
Ne učiš se le iz svojih napak,
veliko si se naučil tudi iz mojih,
ker si odličen preučevalec človeške narave.
Živjo, tukaj očka.
- Danes je 18. marec 2020. - Tukaj Stevie!
STEVOVA SPOROČILA HČERI
- Smo v Santi Barbari... - Stevie te pozdravlja!
Pravkar sem ugotovil, da ti še nisem povedal, da te imam rad.
Nikoli? Ne morem verjeti.
Kakor koli, rad te imam in...
Obe z mamo vaju imam rad, rad bi, da veš.
Pojma nimam, ali sem dober ali slab oče. Mislim, da nisem slab.
Ne vem, kaj pomeni biti dober oče.
Ampak... Prijazen oče sem.
Za rojstnodnevne zabave izvaja čarovniške trike.
Zdi se, da... da jih ne spremljajo.
Spomnim se svojega pravila.
Nikoli ne nastopaj za otroke, mlajše od osem let.
- Točno. - Ja.
Uči jo igrati bendžo.
Če je glede česa razburjena, lahko to popravi.
To lahko popravi s tem, ko jo spravi v smeh.
Neverjetno je.
Ko pridem nazaj, se bodo stvari spremenile.
Vsekakor. Konec bo zabave, igranja,
samo trdo, trdo delo.
Dovoli ji, da ga frizira. In potem reče:
"Lep sem, kajne? Rad bi bil lep za mamo."
In ona reče: "Zelo si lep."
Lahko je vse tisto, kar je sam hotel od najinega očeta.
Ta otrok ne bo nikoli vedel, kako je ne biti ljubljen.
Kaj si misliš o tem, da je tvoja hči v filmu?
Ni mi všeč.
V družinskem življenju je preveč veselja, da bi to kakor koli ogrozil.
Ljudje najbrž razumejo, da otrok nočeš pred kamero.
Zavedam se, da je del zgodbe,
zato uporabimo risbico, ki bo predstavljala otroka.
Pripravite karte.
Predstava je še vedno dolga uro in 55 minut.
Mislim, da bi bila idealna dolžina uro in 48 minut.
No, lahko bi malo manj igral bendžo.
Zdaj imam partnerja.
Tako je vse veliko lažje.
Če poskusiva nekaj novega in ne dobiva odziva...
Ja.
...imam zdaj partnerja, ki ga lahko pogledam in rečem: "Ha."
Kaj, če Marty umre?
Zakaj se smejim?
Kaj boš potem?
Najbrž bi nehal. Resno mislim.
- Res? - Ja. Ja.
Kaj pa bom? To je...
Kaj pa vem, svoje kariere ne vidim kot... "Nazaj sem!"
Kaj pa vem.
Res je neverjetno.
Sam si izvajal standup,
potem pa si ugotovil, da rad delaš v ekipi.
Ena, dve, tri. Me slišiš, Steve?
Ja.
- Ne bodi nastrojen. - Nisi daleč.
Sinoči si rekel, da me ne slišiš.
Umakniti bi se morali s sonca.
Ni tako zelo vroče.
Tako zelo sva vesela...
Zato ne nosim tega.
Edini Kanadčan, dovolj neumen, da zavrne Schitt's Creek...
"da odkloni Schitt's Creek"? Da...
- "Zavrne"? - To sem že rekel.
Pogledal bom avte v tvoji garaži
In rad bi se prepustil ritni masaži
- Je to bolje? - Ne.
- Še pet minut. - Ne. Pogledal avte... Kaj še?
Namesto da... Ti objemi mene, jaz pa bom...
Ja, prav. To mi je všeč.
Rada bi pokriti kino On pa rabi kavo, da izprazni črevo
- Daljša bo. - Vem.
Nič nisva naredila.
Naj rečem samo: "Jebeš tvojo mačko"?
V najinih seksi...
- Spodnjicah - Gatah
- Kako se reče? - Spodnjice.
Spodnjice.
Kako to poteka? Veliko te snemajo, ne?
- Ja. - In potem izrežejo dele,
kjer si dolgočasen in zatopljen vase.
Kaj bi rad povedal?
Samo pravim, da bo zelo kratek...
- Ja. - Kakšnih 12 minut.
Ne. Najboljši bo, ko umrem. Na to upajo.
Mislim, da boš živel... zelo, zelo dolgo.
Mislim, da zadnjih nekaj let ne bo prijetnih.
Mislim, da boš pogosto strmel v prazno...
- Ja. - ...in jaz ti bom krtačil lase.
Zelo ti bodo zrasli.
In rekel boš: "O, kaj je ta vtič?"
Nisem živčen, ampak na trnih.
Enkrat sva se z Martyjem vozila na...
Na podelitev nagrad ali nekaj takšnega.
Rekel sem: "Lahko bi nehal." In on: "Zakaj?"
"Nočem biti več živčen."
Veste?
In nisva... Nisva živčna, vznemirjena sva.
Nekaj je tudi adrenalina.
Joj, to je pa strašno intimno.
Dobro.
Dame in gospodje,
zaploskajte Stevu Martinu.
Ja! Hvala.
Dame in gospodje, ponosen sem, da vam lahko predstavim človeka,
ki ga štejem za enega najboljših afnačev vseh časov.
Je eden največjih garačev v šovbiznisu,
ker to delo zanj preprosto ni naravno.
Moški, ki je igral v neštetih od dveh filmskih uspešnic.
In edini Kanadčan, dovolj neumen, da zavrne Schitt's Creek.
Tu je Martin Short.
- Mojbog. Kako zabavno... - Najboljši sem!
Hvala, dame in gospodje!
Z Martyjem sva ta nastop poimenovala "Če bi varčevala, ne bi bila tu."
Tako je.
- In naj ti povem, mladi Steven... - Seveda.
Videti si fantastično.
- Hvala. - Res, čisto zares.
Najbrž je to prednost tega, da si že od 30. leta videti kot 70-letnik.
In v veliko čast mi je, da stojim ob človeku,
ki je romanopisec, dramatik, glasbenik,
skladatelj in legendarni komedijant.
Naj še jaz povem...
Naj povem, v kakšno čast mi je, da stojim ob moškem,
ki stoji ob tem moškem.
Bilo je neverjetno, ker...
Imela sva več materiala, predstava pa je bila krajša kot sinoči.
Približno deset minut je bila krajša od sinočnje.
Sinoči je bila krajša kot nocoj.
Trenutki samohvale so zelo redki.
Ko po nastopu stopi z odra,
sledi celotna ocena.
In reče: "Prav, to novo šalo sva povedala v tem trenutku.
Občinstvo jima je sledilo.
S to sta res zadela v polno."
Prvi nastop je približno uspel.
- Ja. - Drugi je uspel.
- Ja. - Tretji je približno uspel.
Se stoodstotno strinjam.
Prvič, niso vsi nastopi enaki. Ne moreš biti vsako noč popoln.
Delo, ki ga poskušaš izpopolniti, te ohranja pri življenju.
Mislim, da je skrivnost mladostnosti v občutku, da si koristen.
Užival sem v tvojem nastopu.
- Hvala. - Ni za kaj.
Veš, kaj si želim? Da bi nekoč delal s tabo.
Kakšen flirt.
Vzel sem si 30-letni premor od standupa.
In zdaj spet nastopam, ampak tokrat kot odrasel.
To je nekakšna odrasla različica.
Bolj neposredna, pravzaprav.
Globoko vprašanje zate.
Prejšnji teden sem dopolnil 65 let.
Otroci so mi seveda dali zdravstveno kartico Medicare.
SNEMANJE PODKASTA
Ki jo zdaj nosim s sabo.
Bilo je zaskrbljujoče, ker je tako,
kot bi živel na dveh tirih.
V svojem dejanskem izkustvu sveta, ki je povsem nespremenjeno,
in v védenju, da čas teče, zato si nenadoma postal,
skrivnostno, starejši, kot si kadar koli pričakoval, da boš.
Po eni strani je točno tako, ker živiš na en način,
v glavi pa imaš številko, ki ima pomen
- in ga je imela že vse življenje. - Ja.
Pomeni, da si star.
Po drugi strani si rečeš:
"Mogoče bom živel samo še naslednjih... 25 let."
Se počutiš drugače, kot si se,
ko si bil star 40 ali 50 ali na kateri drugi točki?
Pri 40-ih sem razmišljal o smrti.
Nevrotično.
O lažnem občutku pogube.
Zdaj čutim pravi občutek pogube.
Ampak lažen in pravi občutek sta...
Pravzaprav je pravi občutek pogube veliko bolj znosen
kot lažni občutek pogube.
Si torej...
Živjo.
Lahko na hitro pozdraviva?
- Pridi sem. - Ja. Oprostite, sva...
- Gresta kam? - V redu je.
- Živjo. - Res?
- Kako si? - Dobro.
Oprosti... Oprosti, ker motiva.
- Nič za to. - Spominjaš me na...
Ni nepomembno slovo.
Me opomniš, kako ti je ime, prosim?
Prav. Mi pokažeš obraz?
O, ja. O, ja.
Povej, o čem še razmišljaš.
Hiša kapitana Uptona je bila naslikana leta 1928.
Gre za sliko Edwarda Hopperja, ki sem jo lahko kupil pred 30 leti.
Na prvi pogled je videti kot osamljena hiša na hribu
in predstavlja odtujeno samoto.
V tej hiši ni življenja.
Toda na njej je nekaj nenavadnega.
Skozi leta sem jo lahko resnično preučil
in moje mnenje o njej se je spremenilo.
Bolj ko sem jo gledal, bolj se mi je zdela živa.
Okna so odprta, skozi piha vetrič
in zavese plapolajo.
Tu je zastekljena veranda. Vidiš skozi okna
in skorajda čutiš pohištvo iz ratana v notranjosti.
Zame je to zelo živahna slika.
Nekaj se dogaja in vzbuja radost.
Sploh se mi ne zdi težka.
V tej hiši so ljudje.
Ko dobimo otroke,
se odprejo največja vrata, skozi katera stopimo v življenju.
Nisi več ladja na morju sveta,
naenkrat postaneš zavetje in pristan za nekoga drugega.
Nekako veš, kakšno vlogo igraš.
Je preprosto dom.
Prevod: Živa Florjanc