Har vi nok Happy æg?
Ja!
Timing er yderst vigtigt.
Jeg plejer at spise to skiver.
Sådan.
Jeg kan lave en ret.
Nej, to retter, to pocherede æg.
Hemmeligheden er... olivenolie.
Nu kommer den gastronomiske ekspertise.
Ah! Jeg kom alt for meget i.
Alle de år, hvor du... boede alene?
Jeg spiste ude, også morgenmaden.
Hvad havde du i køleskabet dengang?
Intet.
Marty elskede også pocherede æg på ristet brod.
Ja. Jo, korrekt. Ja.
Vi boede ofte på hotel.
Og hvis jeg fik serveret et særligt lækkert udseende pocheret æg,
så emailede jeg et foto til Marty... men han gengældte aldrig.
Nu... ja.
Jeg elsker peber.
Åh, Steve. Vil du gifte dig med mig?
2. NU
Det er godt, du ikke filmer det her, for det er flovt.
Hvorfor gik du med til denne dokumentar?
Det er svært at svare på. Øh...
Det er virkelig kedeligt, hvad?
Jeg ser det som en... modgift
mod de kedelige interviews,
som jeg har givet en million af.
Jeg ser tilbage på et mærkeligt liv.
Hele mit liv er bagvendt.
Hvordan kom jeg fra mine angstfyldte 30'ere
til at være 75 og kisteglad?
Hvordan gik det for sig?
Hvis min kone så videoen,
ville hun sige: "Hvad lavede du lige der?"
Og jeg ville sige: "Ryddede op."
Hun ville sige: "Nå, er det det, du gør?"
Ja...
Denne her... Jeg flytter den.
Kassettebåndet er fra 45 år siden.
Hvis jeg regner rigtigt.
Jeg plejede at optage showet for at høre det senere...
Jeg gjorde det ikke ofte, men engang imellem gjorde jeg.
Jeg er lidt bange for at høre det igen.
Vi trykker på play.
Jeg læste noget i Time, som bekymrede mig.
Der stod, at solen kunne udvide sig øjeblikkeligt
og opsluge jordkloden og fuldstændig tilintetgøre os.
Jeg sagde: "Det er alvor. Jeg må købe en røgalarm."
Mere latter, end den fortjener.
Standup var stort for mig, det var enormt.
Nu føles det nærmest som et blip.
Vi var heldige med den menneskelige krop.
Hvis nu i stedet for to arme,
vi kun havde en arm, midt på kroppen.
Så gjorde jeg sådan.
Det ville dræbe showbusiness,
for hvordan skulle folk klappe?
Ret morsomt.
Okay, jeg begynder at... Nej, stop.
Vi burde høre det færdigt,
men jeg holder ikke til det.
Jeg har et helt nyt liv nu.
Det er Marty.
- Hallo? - Hej. Du er på om ti minutter.
Hallo?
Han lagde på.
Jeg ved, du kan lide at lave tegneserier.
Hvad siger du til at lave tegneserier,
som handler om din holdning til denne dokumentar?
NÅR JEG SER PÅ MIT LYKKELIGE LIV, MÅ JEG SPØRGE,
HVORDAN KAN DET VÆRE SKET?
MÅSKE KAN DOKUMENTARFILMEN GIVE MIG ET SVAR.
NOGEN TANKER?
- Ja, netop, sådan der. - Godt.
Hvad sker der? Det var fejl-start.
At se en kunstner genopfinde sig selv...
ERIC FISCHL - KUNSTMALER OG VEN
...er ret utroligt.
Meget få kunstnere er i stand til det.
Som kunstner at opgive det,
og finde en anden måde at være kreativ på.
De søger kunsten i deres liv.
Tapperhed er ordet, jeg tænker på.
Man må være drevet af noget, der ligger udenfor.
Der var en stor premiere på Hvem sa' fjols?
Marie! Hvor er du henne, Marie?
HVEM SA' FJOLS? - 1979
Marie!
Vi er fire stykker, som tog ud at spise med en af mine venner og min far.
Min far sagde ingenting om filmen. Intet.
Til sidst spurgte min kammerat: "Glenn:
hvad synes du om Steves film?"
Og han sagde: "Han er ingen Charlie Chaplin."
Gør det igen. Lad båndet køre. Gør det igen.
Gå lidt længere væk fra kameraet.
Vend dig ikke så meget i starten,
men hurtigere, forstår du?
Som du viste mig.
Godt, start.
Åh, undskyld.
I min næste film, Gadens melodi,
måtte jeg lære stepdans helt fra bunden.
Så jeg stepdansede i seks måneder.
Jeg ville så gerne lære det.
Gregory, jeg har lige filmet min første MGM musical.
Titlen er Gadens Melodi.
Jeg hørte, den er rigtig god.
Det er mit bedste værk.
- Det er min første dramatiske rolle. - Jaså?
- Det stemmer. - Ikke mere gakket fyr?
Ja, det er helt nyt for mig.
- Men jeg synger og danser lidt i filmen. - Danser?
Jeg var rørt til tårer. Jeg syntes, det var fantastisk.
Og filmen har et virkelig godt koncept.
At mime til gamle sange
♪ Hvis jeg vågnede i din favn... ♪
Når man taler sådan her med Steve...
FRANK OZ - INSTRUKTØR
...skærer han igennem på den led.
Han har en vinkel fra det ydre rum,
som skyldes han uskyldighed.
Det er ikke beregnet. Det er bare den, han er.
Jeg elskede det og tænkte: "Det bliver et kæmpehit."
Ja, bestemt.
Jeg vil svare: "Ja, bestemt," på alle spørgsmål...
Og reaktionen?
"Ja, bestemt."
Er Steve Martin en arrogant blærerøv? "Ja, bestemt."
Og den floppede.
Årets Oscar-vinder
for bedste præstation i en film, Gadens Melodi...
...hr. Steve Martin.
- Gjorde det dig flov? - I den grad.
Jeg skammer mig over... min reaktion.
Jeg følte mig som en kæmpe fiasko.
Jeg gjorde det hele selv.
Jeg har ingen at takke.
Hverken min mor og far eller folkene bag kameraet.
Det var kun mig!
Jeg var helt nedkørt. Intet fungerede.
- Skal vi hygge, skat? - Nej. Jeg nyder at være trist.
Jeg tænkte, jeg ville tage en pause. Jeg tog alene til London.
Og det føltes mærkeligt, fordi jeg kunne gå på gaden
og ingen kiggede nærmere på mig.
Jeg følte mig meget ensom.
Jeg gik ind og så filmen Flashdance.
Og der sad jeg, ensom og deprimeret.
Filmen starterde, og der var en kort scene med en ung fyr,
som stor og spillede smart, og sagde:
"Jeg vil være ligesom Steve Martin."
Jeg kunne se det ironiske i at sidde der og tænke,
"Nej, du har ikke lyst til at være mig lige nu."
- Lige hurtigt... - Ja.
- Med alle de anmeldelser... - Ja.
Det er en særpreget film.
Store navne har givet den fine anmeldelser,
selvom den også har fået dårlige anmeldelser.
Jeg har opdaget, at folk, som kan lide den
er kloge, intelligente mennesker...
- Ja. - Folk, som ikke kan lide den...
- Er dumme. - ...er hjernedøde.
Klart.
Det kan jo ske.
Du kunne lide den, ikke?
Ja. Klart. Klog.
Jeg vil...
...kun tale pænt om mine kolleger i fremtiden,
- For det er svært nok... - Ja.
Ja.
Stiller du dine glas normalt eller på hovedet?
- Vandet skal på ydersiden. - Godt.
Så får du ikke ret meget.
Jeg tror, vi er færdige.
Jeg havde altid en regel.
Man kritiserer ikke andre kunstnere.
- Slet ikke? - Det...
Når du ser på et maleri, er du kritisk.
Om jeg synes om det eller ej,
så siger jeg det ikke højt.
- Jeg forstår. - Vi har selv kritikere,
- som hader os. - Ja.
Sådan er jeg ikke. Jeg er på kunstens side.
Jeg prøver at være det.
Jeg var til en balletforestilling,
hvor publikum bifaldt visse ting.
Som om de ved, hvor svære de er at udføre.
De her folk på 80 sad og sagde... "Det er sand kunst."
Jeg lærte stepdans af Danny Daniels for en film...
Jeg lærte det og glemte det igen.
Men han sagde: "Hør, Steve.
Der er nemme trin, som virker svære og svære trin, som virker nemme,"
så man ved ikke altid, hvad folk klapper ad.
Hvilken film var det?
Gadens Melodi, du kender den.
- Ja. - Lad os se den. Jeg spøger.
Ja.
Hej, kammerat.
Jeg lærte et ungarsk ord.
"Pihentagyú."
Det betyder "med en afslappet hjerne."
Jeg tænkte: "Det har jeg nu." Min hjerne er afslappet.
Jeg sætter ikke mig selv under det samme pres som før.
Jeg har ikke noget, jeg skal bevise, og jeg får bedre tilbud.
Jeg ville ønske, der skete noget.
Hvad med en replik her? Hvad med "bla-bla"?
Måske en vits? Hvad med...
Eller en titel til filmen? Hvad med...
Jeg elsker vores nye plakat. Du skal se den.
Lad mig først se, om jeg kan finde den.
Jeg synes, den er sjov.
SÅDAN SER DE IKKE UD I DAG!
Jeg bliver interviewet.
Hej. Hvad talte I om?
Mig. Vi ventede bare på, at stjernen dukkede op.
Mange tak. Apropos, hvor er min dagløn?
I det sidste halvandet år
har vi samlet jokes til vores shows i den kommende måned,
så vi vil gerne være klar.
Med baggrundslydene kan folk høre,
at jeg ikke bor alene.
Ja, men det ødelægger filmen.
Vi sorterer i de nye jokes
og ser, hvor de kan bruges. Hvis de er sjove, tager jeg dem.
Hvis ikke de er sjove, får Marty dem.
Publikum ved ikke, når en joke fejler.
Man forventer et grin, men det kommer ikke,
men de tænker: "Han står og snakker."
"Komikerens startreplik
slår tonen an for hele lorteshowet."
Den er sjov.
"Vi har ikke optrådt i halvandet år,
hvilket bliver tydeligt, som showet skrider frem"?
"Jeg er ikke nervøs, bare uforberedt."
Det er samme tanke.
"Hvem klappede, fordi I troede, jeg var død?"
"Har I prøvet at gå ind i et rum
og glemme, hvad I skulle?"
Ja, det er sjovt...
"Jeg ved, hvad I tænker.
Høreapparaterne giver mig en flot røv."
Præmissen er, at du er gammel.
Måske kan den næste joke handle om din prostata.
"Hver nat giver jeg godnatkys
til de tre små, som betyder mere for mig end selve livet.
Mine to Emmy'er og min Tony."
Det lyder som noget, du ville sige.
For det er ikke sjovt.
"En protestsang, som hedder:
'Lad Os Beskatte Den Øverste Procent Endnu Mindre'."
Den var god.
"Jeg er gammeldags. Jeg respekterede kvinder,
før de fortjente det."
- Du får nogle suk. - Ja, jeg ved det.
"Det er vildt med en kendis som præsident," men...
Så går der straks Trump i det.
Vi har heller ikke lyst til at blive for politiske, men...
Ja, lidt politiske må vi være.
- Trump. - Nå ja, du er træt af jobbet.
Nej, jeg er bare ikke angst.
"Jeg fortalte Steve om social distance
og om at man holde sig to meter væk. Han sagde:
'Kan vi ikke sige 20?"
Åh.
Den forstår jeg slet ikke.
'"Steve, du ser godt ud. Hvad er din hemmelighed?'
Jeg siger: 'For 20 år siden dræbte jeg en vagabond."
Hvordan skal den forstås?
JEG ER BEKYMRET FOR DOKUMENTAREN...
DE RESEARCHER. DE UNDERSØGER. HVAD GRAVER DE MON FREM?
JEG KØBTE ET KONDOM SOM ATTENÅRIG. DET SKAL DE NOK FÅ SJOV UD AF.
BREAKING NEWS STEVE MARTIN ER 'GANSKE GLAD FOR KONDOMER'
Du kender Steve godt, hvordan ser du ham som privatperson?
Jeg synes...
Jeg ved ikke, om jeg kan sige noget om
"den virkelige Steve".
Ja, jeg...
Havde du en følelse af, hvem han var?
Nej.
Ikke rigtigt. Nej.
Steve var altid...
...lidt af en enspænder.
Men han var meget, meget, meget genert.
Opfattelsen var, at han altid passede sig selv,
og ikke havde lyst til at tale med folk.
Forståeligt nok,
når man bliver en stor talentfuld stjerne,
så vil alle have en bid af kagen.
Jeg vil sige noget, men med stor forsigtighed,
og diskretion, for jeg vil ikke krænke Steves privatliv,
men det er vel præcis det, I er ved at gøre.
Steve har forandret sig mere end noget andet menneske, jeg kender.
Lad os bruge et øjeblik på at lære hinanden at kende.
Jeg vil svare på spørgsmål fra publikum.
Hvis der sidder nogen med et spørgsmål til mig,
så ræk hånden op, vær ikke genert.
Jeg vil svare på hvad som helst.
Ja, kvinden lige der.
Steve, hvordan slapper du af efter showet?
Hvad rager det dig?
Flere spørgsmål? Op med hænderne.
Øh, ja, du der.
Steve, kan du lide at arbejde indenfor tv?
Det er sådan noget, jeg afskyr.
Når en fyr stiller sig op og spørger mig om den slag foran...
Få ham væk herfra! Jeg bliver dårlig!
Jeg får kvalme! Få ham fjernet!
Flere spørgsmål fra publikum?
Ikke flere spørgsmål. Godt, videre i programmet!
"Hvem er Steve Martins bedste ven?"
"Ejer Steve Martin en Picasso?"
"Hvor rig er Steve Martin?"
"Hvornår blev Steve Martin hvidhåret?"
Det er åbenbart de vigtigste spørgsmål om mig.
Hvorfor droppede Steve Martin skuespil?"
Jeg var ikke klar over, at jeg havde gjort det.
Hvor rig er du?
Ja, lad os se.
Nå... det er meget godt.
Slet ikke korrekt, men...
Hvis du bruger det her, husk at sige, at du bad mig google mig selv.
Øjeblik. "Hvor meget er Ben Stiller værd?"
- Ja? - Hej. Har I et ledigt bord?
Naturligvis. Hvor mange er I?
- Jeg er her alene. - Alene?
I starten...
...var Steve svær at komme tæt på... følelsesmæssigt.
Der var lange perioder med tavshed.
Man kunne mærke, hvor intens hans ensomhed var.
Er du ny, som ensom fyr?
Hvad er en ensom fyr?
Jeg ved ikke, hvorfor jeg foretrak at være alene dengang.
Jeg ved det ikke.
Du kunne få dig en hund?
- En hund? - Hunde er fantastiske.
De springer. De slikker dig i ansigtet.
De behøver ikke kunne lide det. Det er deres natur.
Hitler havde hund.
Han var alene meget af tiden.
I starten tjente han nok til at tage til Frankrig og købe malerier.
Når han kom hjem, solgte han et par for at betale for turen.
Dette maleri blev malet af Lucien Margottet i sidste uge.
Som I ved, var impressionismen
en meget vigtig tid indenfor amerikansk malerkunst.
Jeg tror, han elsker kunst, fordi det er smukt.
Kunst er godt at se på.
Og han kan elske noget, og det kan købes.
Det er hans Rosebud.
Frank Duveneck. De er alle amerikanere fra 19. århundrede.
Her er et foto af... et værelse, jeg indrettede.
Jeg lavede garagen om til et lille galleri.
Jeg stillede dem op.
For at kunne se på dem.
Som et lille privat kunstgalleri.
Jeg kunne blive helt væk og sidde og stirre.
Jeg elskede det. Det var hypnotisk.
Dit første køb?
Det er en del af mit liv, som jeg prøver at holde privat.
Jeg foretrækker det sådan.
Det første maleri, jeg købte, var af et skib til søs i måneskin.
Helt ensomt. Krænget over.
Lad mig vise dig noget.
Her er en tegning af hans mor.
Mange malerier af ensomme skikkelser.
Ja, det bemærkede Adam Gopnik engang.
"Steve, er du klar over, at hele din samling,
uanset tidsperioden, udtrykker en trist isolation?"
Folk, som ser ud... i det fjerne, sådan her.
Hopper var vigtig for ham.
De er ensomme billeder.
Mange ensomme skikkelser, mange fyrtårne.
Har du en melankolsk side?
- Ofte, ja. - Det har jeg også.
Men det er aftaget. Det var værre, da jeg var yngre.
- Er det rigtigt? - Ja.
Bliver du nogen sinde trist over tanken om, at du kunne være gladere?
Når jeg ser mig omkring,
må jeg sige til Anne": "Hvordan er det her sket?"
- Ja. - Det er jo helt fantastisk, ikke?
- Skal vi cykle så langsomt? - Du sætter tempoet.
Skal jeg interviewe dig, mens vi kører?
Det hedder "cykler", men jo.
Har du altid ønsket at spille komedie?
I guder. Vi skal til højre her, Marty.
Der er en lille heste-ranch heroppe, som var ejet af John Cleese.
Den ene af hestene kan lide mig, men kun hvis jeg har godbidder.
Mums.
Værsgo.
Kom og få et snavset æble.
Nå, det har ingen interesse.
Ja. En sand triumf.
Her kommer han. Han skulle lige tænke over det.
Nej. Nej.
Han har set mine film.
Han hader dåserne!
HAN ER INGEN MR. ED
Hold jer væk fra dåserne!
Vi bliver nødt til at lægge mere dialog på.
Ja, det er det sjoveste, der sker i dag.
Der er en ting, der er godt ved at være 75
- og være ude at cykle. - Ja?
Man kan ikke se sej ud.
Han vil have os til at køre ind i hinanden og vælte.
Ja.
Bare fortsæt.
- Hvad laver du? - Der kommer en bil.
Lort!
HVIL I FRED, MARTIN SHORT UNDERHOLDER
Da jeg var 15, arbejdede jeg i Disneyland
i Merlins magi-shop.
Skiltet er håndlavet af indehaveren.
Man kan se det i gamle billeder, det hænger ude foran.
Og mange år senere, dukkede det op på eBay.
Jeg købte det omgående, af nostalgiske grunde,
og hængte det her. Utroligt.
Det var Fantasylands magi-shop, som nu er væk.
Her er det, vi solgte i Disneyland.
Jeg var meget fascineret af cowboys.
Ja.
Her er Victoria.
Victoria havde en helt utrolig stil.
En af mine ældste venner.
Det er så amerikansk.
Det var en genskabelse af en slags amerikansk kultur.
Og du blev en del af amerikansk kultur.
Her er noget sjovt.
Hvad skal jeg dog med den?
Det er min tand, trukket på snor.
Der er en lille dreng indeni mig, som aldrig har forladt mig.
Jeg købte den her på eBay for mange år siden,
men den er lidt medtaget.
Men den er et minde om, hvordan jeg startede.
Troen på, at der findes noget godt og ædelt og amerikansk.
Du har gemt på en masse ting igennem årene.
Jeg gemte på det forkerte. Jeg gemte på ugeblade.
Jeg burde have taget billeder af min lejlighed.
Så mindet betyder noget.
Jeg sidder ikke ofte med mine gamle ting,
men siden vi nu filmer en dokumentar...
Det er min sætliste, og deres tilstand skyldes,
at jeg bliver utrolig svedig, når jeg optræder,
og springer rundt, så jeg er gennemblødt.
Følg med.
Steve skulle på Letterman.
Han ringede og spurgte: "Er materialet godt?"
Han fortalte nogle jokes. Jeg sagde: "De er sjove."
Så spurgte jeg: "Hvornår skal du på?" "Om fem uger": sagde han.
Det er noget med, at hver optræden skal være en succes.
Det er Flydini.
DEN STORE FLYDINI
Som barn var jeg imponeret over standard-tryllenummeret,
hvor en tryllekunstner kommer ud med en høj hat
og fremtryller en hel masse ting fra den, og jeg tænkte,
"Hvad med gylpen?"
Jeg havde optrådt for velgørenhed,
og til Johnnys sidste uge spurgte han mig: "Kan du være Flydini,"
og da vidste jeg, jeg havde klaret den... hvad angik Johnny.
De kom, de så - de løb! Jeg har ikke lyst til at tage den på.
Nå, vi prøver.
Det er som taget fra Brudens far.
Ikke værst.
Man skal ikke knappe den.
Okay.
Ydmygelsen er total.
Jeg lærte meget af De kom, de så - de løb!
Jeg kan for eksempel lide at arbejde med partnere.
- Hvad skal vi her? - Vi skal se miraklet.
Nå, javel.
Det er Paradise Café. Det var Paradise Café.
Jeg kom her hver eneste dag i 80'erne.
Jeg holdt meget af det vægmaleri.
Det er så spøjst.
- Det var din inspiration! - Ja.
Det er et fint billede.
Det gør én glad.
Jeg sad her og tænkte: "De kom, de så -de løb!"
Og hvornår dukkede mit navn op?
Aldrig.
Jeg var hos Lorne.
Han fortalte mig om "De kom, de så -de løb!",
Og næste morgen fløj jeg tilbage til LA,
og fik manuskriptet af ham.
Og jeg var så betaget af hans kunstsamling.
Der var en Hopper. Der var en Picasso.
Jeg spurgte Steve: "Hvordan blev du så rig?
For jeg har set dine film."
- Og du lo højt. - Ja.
Det var en lige kamp.
Nej. Ikke helt lige.
Det var min første film.
Vi kendte ikke hinanden godt.
Ned, hvad laver du?
Men jeg skulle være en karakter som var deres gode ven,
og deres jævnbyrdige.
Så jeg måtte spille en meget afslappet udgave af mig selv.
- Jeg er Lucky Day. - Jeg er Ned Nederlander.
Jeg er Dusty Bottoms, tilsammen er vi...
De Tre Amigos!
Hvad lærte du i dag?
- Jeg lærte... - Ja?
At du var stærkt inspireret
- af et gammelt maleri. - Ja.
Jeg lærte, at du havde en masse spildtid.
- Hej. - Hej, makker.
Du er så glad for mig.
Du er så nuttet. Jeg arbejdede med sådan én.
I må hygge jer.
- Tak. - Hej hej.
- Hej, vapser. - Kom, skat.
Godt, det var vores slutscene.
SKAT, SYNES DU DET ER SJOVT?
SKAT, SYNES DU, DET ER SJOVT?
HAR DU TRAVLT MED NOGET?
Hvis man virkelig forstod at være sjov,
- var vitser unødvendige. - Netop.
Jeg tænkte: "Hvad er et komik-geni?"
Er det én, hvis vitser aldrig fejler?
De findes ikke.
- Netop. - De findes ikke.
Nej.
Jeg så Chris Rock forleden,
"Skriver du hver dag?" Jeg sagde: "Ja."
- Du skriver hver dag? - Hver dag.
- Jeg skriver tegneserier. - Gør du det?
Ja. Jeg har gjort det i et stykke tid.
Tegner du selv?
Nej. Jeg kender en dygtig fyr, Harry Bliss.
- Harry Bliss? - Ja.
- Han er dygtig. - Ja.
Jeg er ved at skrive mine erindringer om filmene, men i tegneserie...
- Wauw. - ...udgave.
Vi laver tegneserier derinde.
Unge Steve er svær,
men hans profil ser lidt sådan ud.
Hans hage driller, han har en specifik...
Han har ikke store ører, så jeg må...
Hans kæbe er heller ikke nem, for den er sådan...
Han har et stærkt adamsæble.
Han er altid velklædt, så jeg tegner ham gerne i habit.
Jeg har spillet en sadistisk tandlæge hele to gange.
Har du Bill Murray og mig i tandlægestolen?
Folk påstår,
at filmen gav dem tandlægeangst.
DEBORAH FUTTER - MANUSKRIPTREDAKTØR
Min standup-karriere har en reel historie. Start, midte og slut.
Men filmene, det er bare anekdoter.
Jeg funderede lidt over:
"Hvorfor ikke anekdoter i tegneserie-form?"
Det er perfekt.
Anekdoten er en side værd,
men ikke et helt kapitel. Vel?
Sådan tænker jeg om min karriere.
Jeg siger om bogen:
"Kom for vitserne, bliv for tegningerne."
Det skal bare holde sig til temaet,
- som er minder om filmene. - Du har ret.
Det er Min bedre halvdel.
Jeg kan ikke mærke mit højre ben. Jeg er lammet.
Lad mig.
Det er en vigtig film i mit oevre.
Der er mindst fem historier...
- De må tilbage. - ...tilbage i bogen,
som jeg ikke har rørt endnu.
Lad proppen sidde på gaflen.
Hvorfor er der en prop på gaflen?
For at forhindre, at han skader sig selv eller andre.
Det er godt.
Her ligner du Tommy Lee Jones.
Det ser ud, som om jeg smiler ad Michael Caine.
Det kan jeg rette.
- Hele den pukkelryggede familie må med. - Klart.
- Den havde jeg sgu glemt. - Den glemte du.
Det er morsomt, for jeg kan vågne
og finde en email fra ham, fra klokken fire om morgenen,
med en ide til en tegning
og tænke: "Ja, det er perfekt."
Vi har brug for flere tegninger.
To eller tre endnu.
Hvis jeg havde tid...
Jeg skaffer dig tid.
- Hvor meget tid? - Vi klarer den.
Det er medio september. Jeg kan nå en stribe endnu.
Du tegner bare en ny stribe.
Her er Roxanne.
Vi har mere om Roxanne, ikke?
- Jo. - Manuskriptet?
- Ja. - Ja.
Jeg var medforfatter på Hvem sa' fjols?,
på Manden med to hjerner og på Bogart Junior.
Med det er anderledes at være medforfatter.
Med Roxanne, tænkte jeg
"Mon jeg selv kan?"
Men hvorfor lave en ny udgave af Cyrano de Bergerac?
Den er allerede rigtig god.
"Hej skat. Det er længe siden, jeg har set dig."
Jeg blev klar over, at det var længslen, jeg reagerede på.
Jeg vil vide, om det, jeg skrev til dig, rørte dit hjerte?
Det gjorde det.
Jeg er i kredsløb omkring dig.
Jeg svæver vægtløs over dig.
Som den blå mand i Chagall-maleriet.
Svævende over dig i et svimlende kys.
Meget af det, du skriver om, handler om længsel.
Jeg ved ikke, hvad det er.
Det har altid været en del af mit liv.
Selv med Hvem sa' fjols? eller Gadens Melodi.
Jeg vil leve i en verden, hvor sangene er virkeligheden.
Der må findes et sted, hvor sangene er virkelige.
Selv Bowfinger indeholder længsel.
Det er en fyr, som prøver at klare sig.
Hans ultimative glæde til sidst er, at han modtager en FedEx pakke.
Der er en melankoli.
Det er en bitter chokoladestang. Den...
Det er mørk chokolade, ikke mælkechokolade.
Der er en kerne af længsel...
...i alle hans karakterer.
Den eneste, som kan hjælpe ham med det,
er Martin Short.
Vi skal på en mini-tur omkring smukke Santa Barbara.
- Her er den gamle Magiske kabaret. - Wauw.
- Kender du til Magic Castle? - Ja.
Det her var en udgave skabt af de oprindelige indehavere.
Jeg elskede at komme her, men de lukkede under corona.
- Det er en god historie. - Ja.
- Den mangler det midterste og slutningen. - Ja.
Og så havde jeg haft en god historie.
Du har virkelig planlagt dagen. Nu henter vi dit vasketøj.
- Vi aflever det. - Nå.
Hvilket...
Rødt lys.
Her må man dreje til højre på rødt.
Har du ikke tyende til dit vasketøj?
- Nej. - En mand af folket, altså?
- Ja. - Wauw.
Det er kun for filmen. Det er første gang i 27 år.
- Værsgo. Tak. - Tak. Hej.
Mener du selv, du er en god bilist?
- Ja. - Sikker i trafikken?
Som man ældes,
bliver man enten den bedste eller værste udgave af sig selv.
- Det er helt sandt. - Er det en p-plads?
Jeg er blevet en bedre bilist.
Jeg er flinkere. Venligere.
Mere åben.
Ja, for i godt 50 år
- var du lidt af et røvhul. - Enig.
(TILBAGE DENGANG STEVE VAR LIDT AF ET RØVHUL)
Jeg har haft Roger i næsten fem år.
Jeg kom sammen med en kvinde, som havde en labrador.
Vil du have noget? Sit.
Men vi slog op, og jeg endte med Roger.
Apport. Kom nu. Ja!
Apport! Afsted! Godt.
Det er ikke det samme som et menneskeligt forhold,
men det er et smukt ensrettet forhold.
Dengang var jeg ikke ond mod andre. Jeg var fjern.
Jeg var ikke rigtig tilstede.
"Personligt brev fra Steve Martin."
- Kære... - "Jerry."
"Hvor hyggeligt at få brev fra dig.
Selvom jeg har utrolig travlt,
valgte jeg at sende dig et personligt svar.
Det er nemt at miste kontakten med publikum
og tage dem for givet,
men det vil aldrig ske for mig, vel..."
"Jerry?"
"Jeg ved ikke, hvornår jeg kommer forbi,
men have gæstesengen klar, hvis jeg kommer til..."
"Flint."
"Din hengivne Steve Martin.
PS. Jeg vil altid mindes med glæde den eftermiddag, vi tilbragte sammen i Rio,
vores gåtur på stranden, hvor vi så på..."
"Klipper."
Skriv:
"Steve er aldrig et trin bagefter, for på hans alder tager han kun rampen."
Vi er på side 37 af 117.
Vi kan gøre, som du vil.
Du går igennem råmaterialet.
Det putter du i manuskriptet, og så ser vi...
Der er så meget. Skal vi igennem 100 sider endnu?
"Det eneste, der forhindrer Marty i at få en mindes-oscar...
...er hans dårlige film."
"Martys succes overraskede ikke et eneste menneske.
- Den overraskede millioner." - Nej.
"Takket være sund kost og motion har Marty levet 30 år længere end sin karriere."
Den er fin. Jeg markerer den blå.
"Vi er et godt team.
Vi passer sammen som Ben Affleck og en trist mine."
Den kan jeg lide.
"Steve skal snart fodres som en lille fugleunge."
Den er morsom. Markér den med rødt.
"Steve skriver, spiller banjo og skriver tegneserier.
Han er allerede den største...
Det gør ham til årets entertainer 1945."
Jeg synes aldrig, den var god.
- Ja? - Får den et grin?
Ja.
Så er den god.
De er forfærdelige. Men gode.
"Han er sexet på samme måde som en hotdog-bøvs i et mundbind."
"Hotdog-bøvs."
I går aftes...
...kørte jeg ned ad Sunset Boulevard. Mod Silver lake.
Og det var som at rejse igennem mit liv.
Hollywood Boulevard, hvor jeg boede som 16-årig.
Biograferne og tryllebutikkerne.
Det er jo mig, nøj.
Jeg kørte igennem mit film-liv, forbi hvor vi filmede Hvem sa' fjols.
I det hus filmede vi Hvem sa' fjols.
Mor, husker du min drøm om at eje et stort hus?
Det fik jeg.
Hele turen var så nostalgisk.
Det er det interessante ved LA.
Ens egen historie genspejles
bare ved at køre en tur hvor som helst i LA.
Det er som en arkæologisk udgravning, selv om det ikke er så gammelt.
Jeg gjorde altid grin med det, for ingenting passer sammen.
- Ja. - Ikke?
Derfor elsker vi LA.
Det er bare så sødt.
Arkitektur.
Nogle af disse bygninger er over 20 år gamle.
Huset her er nyklassisk græsk.
Grækeren som bor, der er noget ældre.
Og der er et Tudor-palæ, og...
...og et Four door palæ.
Man er et nul i LA,
hvis ens hus ikke har en kæmpe dør.
Tre, to, et...
Action, dolly.
Sheila har studeret samtalens kunst.
Går du på kursus i samtale?
Yes.
Hvordan påvirkede dine tanker Mig og L.A.?
Det er en kunstnerisk tråd.
Jeg blandede min erfaring med kunsten og livet.
Martin Mull sagde,
"Folk tror, at kunstnere taler om teorier og ideer,
"men vi taler bare om, hvor vi køber maling."
Ja.
Hver karakter har sin egen historie.
Hundehvalpen er for meget, men typisk
i denne slags malerier.
Jeg kastede bare alt oveni det.
Mine erfaringer med kærlighed og romantik.
Det gik op i en højere enhed i filmen.
Jeg undgår interessante mennesker,
for så skal jeg være interessant.
Er jeg interessant?
Når jeg er sammen med dig,
spiller jeg smart.
En idiots måde at virke interessant på.
STEVE MARTIN OG VICTORIA TENNANT VIET I ROM
Du er nygift. Hvor tog I hen?
Vi var i Rom. Sammen, så det var vidunderligt.
Mig og L.A. var meget finurlig.
Jeg syntes det var romantisk, at lysene i byen...
DU SKU HA FÅET HENDES NR
...hjalp parret med at finde sammen.
Men sådan havde jeg det dengang.
Min kone bragte noget ind i mit liv.
Når man møder den rigtige, falder alt til ro.
Og det er egentlig det, historien handler om.
Jeg læste en artikel om induktion, og mine brødre opdagede
at man kan gøre kaniner elektriske, hvis man...
KYS HENDE, DIN NAR
Siger du, romantik kan ændre ens liv?
At det er en vigtig del af livet?
Det er måske ikke, sådan tingene er.
Men er det ikke dejligt, at man kan lade, som om de var det, i halvanden time?
Jeg må afsted.
Har I nogen planer om at starte en familie?
Ja.
Nå, jeg skal svare!
De spørger, og du svarer.
Det kommer til at se godt ud på afskriftet.
"Et skuldertræk."
Da jeg blev gift med Victoria, holdt jeg meget af hende
Hun var virkelig sjov, underholdende og meget intelligent,
og engelsk.
Det var et forhold, som nærmest gled ind i en romance.
- Bedste venner. - Javel?
- Hvornår blev I det? - Vi står hinanden nær.
Og der var noget der sagde: "Jeg burde nok blive gift."
Det er ikke en god grund. Det skal være naturligt.
Ja.
At tage væk og bo på hotel i tre måneder,
det er nærmest et ungkarleliv.
Man kan ikke rigtig dyrke et ægteskab på et hotelværelse.
Jeg følte altid med romantiske forhold,
at noget var lige ved at gå galt.
Forstår du?
Hvor finder jeg det?
"Anekdoter."
Her er en historie... om hvordan det er at lave film.
Jeg fik et herligt manuskript med titlen Leap of Faith.
Det var spændende.
Min karakter var en prædikant, og en kynisk svindler.
I mit hoved havde jeg billedet af Burt Lancasters rolle som Elmer Gantry.
Jeg forberedte mig grundigt.
Jeg lærte irsk stepdans, så min karakter
kunne danse rundt på scenen, fyldt med Helligånden.
Jeg farvede håret brunt, så jeg ikke lignede Steve Martin.
Jeg sprang rundt på scenen og prædikede løs,
og der var masser af gode skuespillere med i filmen.
Jeg havde visioner om præmier og æresbevisninger.
Men i stedet var den første sætning i den første anmeldelse,
"Pas på, når Steve Martin tyr til hårfarve."
Du er blevet en stor filmstjerne nu,
hvor du før lavede standup.
Du har lavet flere gode film, og har lavet en ny.
Du har en ny film ude nu.
Øh, ja.
- Hvad mener du med, "ja"? - Jo, altså...
Jeg nyder ikke det at lave film,
men promoveringen kan jeg lide.
- At være gæst på dit show. - Ja.
Og vise klip.
Hvis vi kunne nøjes med at lave klips,
ville det være... det ville være et fedt job.
Du siger altså,
at du er mindre interesseret i at lave film
- end i at promovere dem? - Jeg gør det kun
så jeg kan interviewes på morgen-tv.
Her er mine manuskripter.
Da jeg begyndte med at lave film, tænkte jeg: "Godt.
Jeg må lave 40 film for at få fem gode ud af det."
Sådan tænkte jeg, for en film er et værre cirkus med en masse input.
Man kan aldrig vide det på forhånd.
Røvtur på 1. klasse.
Vi fik vist ikke hilst.
Del Griffith, American Light and Fixture,
Salgsdirektør. Badeforhængskrog-afdelingen.
John Candy var meget følsom og meget kompleks,
og vi holdt virkelig af hinanden.
Han havde en skøn scene...
Jeg vil ikke læse hele talen, den er ret lang.
Vi sidder på en togstation, og han giver en udredning på hele sit liv.
Jeg stod overfor ham. Jeg græd...
...mens hans spillede scenen.
Scenen blev klippet ud.
Jeg ved ikke, om det var for tempoet,
eller om talen var for lang så sent i filmen.
Den blev klippet voldsomt ned.
Jeg har ikke noget hjem.
Marie døde for otte år siden.
Her er en god replik.
Han siger: "Til tider hægter jeg mig fast i andre mennesker,
især omkring helligdagene.
I marts, juli og oktober kan jeg klare det.
Men det er svært."
Så sagde han... "Denne gang kunne jeg ikke give slip."
Det blev så frustrerende. Jeg stoppede, fordi
man hælder sit hjerte i disse film.
Man tænker på dem, man knokler, man får det gjort.
To år senere er det bare endnu en video på hylden.
Mixed Nuts. Jeg vidste, den ville floppe.
Vi havde negative prøvevisninger.
Jeg husker, jeg kørte ned ad Ventura Boulevard i Californien,
og plakaten består af mit ansigt iført nissehue.
Jeg tænkte: "Det bliver en svær jul."
HÅB PÅ ET METEORNEDSLAG
Hvor dårlig er den?
Den er Mixed Nuts-dårlig.
Den er virkelig dårlig.
- Øj, den er virkelig, virkelig dårlig. - Jeg ved ikke...
Steve, et spørgsmål?
- Nej. - Det er et spørgsmål.
Du har hørt det før.
- Bare et spørgsmål. - Du er amatør.
Hvad er spørgsmålet?
Du har ikke noget spørgsmål.
Hvorfor er du ikke sjov længere?
- Okay. - Steve!
Jeg var helt fortabt.
Jeg går ikke i dybden om Victoria,
men da vi blev skilt, sagde jeg: "Det er ikke hendes skyld."
I værste fald vores begges skyld, og i hvert fald min skyld.
Skilsmissen åbnede en bundløs afgrund.
Jeg tænkte, om du kunne finde på en undertekst.
Ja, faktisk er den...
...perfekt, som den er.
Den har ikke brug for undertekst.
Det var en midtvejskrise.
En periode, hvor man... Man bare... bare fortsætter
for at vise sig selv og andre, at man ikke bare var heldig.
Man vil vise, at man godt kan.
Og så vise noget andet frem.
Man prøver konstant at vise noget frem.
Jeg plejede at få stor tilfredsstillelse af mit arbejde,
og det gav mig selvværd.
Hvis ikke jeg konstant arbejdede,
følte jeg, at folk ikke kunne lide mig.
Der var en tomhed tilbage, og den var traumatisk.
MÆLK, ÆG, YOGHURT
Der var en periode, hvor jeg læste selvhjælpsbøger.
Jeg troede, man skulle tale om alt.
Jeg mødte folk på flyet og fortalte dem
mine inderste tanker.
FOLK TROEDE, JEG BLEV NOMINERET,
MEN DA DET IKKE SKETE...
For jeg troede, det var, hvad man gjorde.
SKYD MIG
At lukke for intetheden.
Jeg tror, det er kernen...
...i kunst, at...
Det kommer af en dybere forståelse af intetheden.
Da jeg begyndte at tænke på teater...
...åbnede det for mit sind.
Lad os kigge på at skuespil, jeg skrev, med titlen WASP.
Jeg skrev ting, som jeg aldrig ville putte i en film.
Det er mere meningsfyldt.
WASP handler om en amerikansk kernefamilie
og deres følelsesmæssige dysfunktion.
Den kendte ordveksling, Steve skriver om,
med hans far til Hvem sa' fjols?-premieren
findes ordret i WASP.
Drengen skal lave en arkitektonisk model.
Han spørger sin far: "Hvad synes du?"
Du er ingen Frank Lloyd Wright.
Der er noget, der trykker i den familie,
som på overfladen virker ganske normal,
som handler om en stor følelsesmæssig distance
og en følelsesmæssig kulde.
Min familie boede i Texas, til jeg var fem,
og mor var desperat for at flytte.
Hun ville have, at min far gik ind filmbranchen.
Vi flyttede til Orange County og købte et hus til 16.000 dollars.
Han investerede i fast ejendom?
Det var et boom-marked.
Han kunne ikke forsørge os
på sin teater-indtægt.
Vi fik ikke kram.
Vi fik ikke kærlighed.
Jeg er så glad for mit eget barn,
jeg undrer mig over, hvorfor min far ikke var det.
Der er scener i WASP, hvor familien er ved bordet.
En stilhed over middagsbordet.
Farens manglende interesse.
Jeg tror, noget af det bedste, jeg skrev, var faren.
Hans søn ønsker sig en cykel, og faren siger,
"Du må arbejde for den. Du må betale for den."
Sønnen siger: "Jeg håbede..."
"Sønnike, en cykel er luksus.
Forstår du, hvad luksus er?" "Nej"
Luksus er noget, du ejer, som irriterer andre,
som vores grønne græsplæne, det er luksus.
Den kunne være mindre grøn, men det er uvedkommende.
Jeg bruger tid på den.
Måske mere tid, end jeg burde. Jeg bruger penge.
Men det er en luksus for mig at irritere de andre.
Jeg husker, min far blev meget vred,
fordi jeg købte et par shorts til fire dollars.
Han eksploderede.
Det var mange penge. Men jeg havde selv tjent dem.
Fra den dag, som tiårig, accepterede jeg ikke penge fra mine forældre.
"Det jeg siger, er, at man må arbejde for luksus.
Hvis du vil have en cykel, så må du arbejde for den."
Jeg har en lille jordlod, som vi har ejet i nogle år,
og hvis du vil tage derned i din fritid
og opføre en bygning der, så kan vi snakke om en cykel.
- Nøj! - Ja, det lyder godt, hvad?
Byggefaget er ikke nemt,
men det er oldgamle traditoner, som går i arv
fra Gondwanalands folk, som boede på Golgathas sletter,
baseret på Hammurabis foreskrifter,
skrevet med kileskrift på Babylons porte...
Udledt af kryptogrammer fra sfinksens afhører
og opsamlet i Ratdolts inkunabel.
Overleveret mig af den raske, forkastede Merkur..."
Har man sten i skoen,
så tager man skoen af og fjerner den.
Men kunstnere lader den sidde og skaber kunst af den.
Ikke?
Indtil det ikke længere gør ondt.
Teksten til What a Swell Party stod skrevet i blod på væggen i stuen,
nedfældet af selveste Gud og skåret i firmurenes hellige murske.
Sønnike, vi taler ikke meget sammen.
Faktisk kan jeg ikke huske, at vi har talt sammen.
Men jeg tænkte, for en del år siden,
og fik aldrig spurgt dig i mellemtiden,
men jeg er nysgerrig...
...hvad vil du med dit liv?
Jeg ved ikke, om det er godt.
Det er så godt. Det er perfekt.
Jeg ved ikke meget om min far.
Han var vist ikke en god mand.
Og det har plaget mig hele mit liv.
4. januar 1996 - KÆRE "FAR,"
Jeg skrev det... i '96?
Længe før min selvbiografi.
Jeg tror, det på en måde var en generalprøve for dele af min selvbiografi,
at skrive om min far og livet derhjemme.
Kære "Far."
"Far" er i citationstegn, for da jeg var lille,
skulle jeg kalde dig Glenn, ikke Far.
Så jeg voksede op uden en far.
Jeg voksede op med en Glenn.
Brevet starter med at være... meget anklagende.
Og det ender med forståelse.
Jeg skriver om, hvordan mit arbejde
var en måde at få hans anerkendelse.
Min ven Terry sagde det engang,
og det ændrede min opfattelse af mine forældre.
Han sagde: "Hvis der er noget, du vil sige til dine forældre, gør det nu,
for en dag er de væk."
Da begyndte jeg helt bevidst at besøge dem, tale med dem.
Jeg inviterede dem på frokost.
Jeg indså, hvad han... hvad han gik igennem.
Det var et liv med håb og drømme.
Og han var under utroligt pres for at forsørge familien.
Presset må have været utroligt.
Min mor ville gerne arbejde.
Jeg husker, min far sagde til min mor: "Min kone skal ikke arbejde."
Som taget fra en film.
Jeg har stor sympati for min far,
fordi han ikke havde midlerne til at opfylde sin drøm.
Hvad tænker du om ham i dag?
Jeg... jeg kan lide ham.
Han havde en rigtig god sans for humor.
Den var godt gemt.
Jeg ville ønske, jeg kunne tale med ham igen.
Bedste kompliment:
Jeg skrev historien om min far i the New Yorker.
Og jeg fik et brev fra en kvinde som skrev:
"Jeg læste artiklen og gav den til min mand, og han læste den.
Og så sagde han...
Undskyld.
Tag dig god tid.
Jeg hader, at jeg er på tv.
Han sagde: "Hvad er vores søns telefonnummer?"
Wauw.
- Er vi ikke snart færdige? - Jo, vi er.
Ellers gør jeg en ende på det.
Vil du høre min drøm?
Jeg drømte, at en kvinde tog mig ud på en mark for at vise mig min grav.
Graven var åben, og der lå et skelet i det, mit skelet.
Og skelettet havde et stort smil.
Jeg vendte mig mod kvinden og sagde,
"Betyder det, at man kan dø lykkelig?"
Og hun svarede: "Ja, det kan man."
Jeg spurgte: "Hvordan dør jeg lykkelig?"
Hun svarede: "Eventyr."
Jeg spurgte: "Mener du at se vandfald og rejse jorden rundt?"
Og hun svarede: "Nej, mennesker."
Vi har en uge at øve os i.
Da jeg begyndte at spille banjo igen, efter skilsmissen,
tænkte jeg: "Jeg får nok kritik for det her."
Sådan er det jo, ikke?
Jeg er i corona-form.
"Komiker bliver musiker," det er da det værste.
Halvandet år siden sidst.
Det er ikke helt rent.
Béla Fleck må ikke høre det her.
Det var perfekt.
ALISON BROWN - MUSIKER
Hvis der er en tråd igennem alle de ting, Steve holder af,
så er det anstrengelsen for at præstere.
Personlighedstypen, som nyder at mestre noget,
at gå dybt in i mekanikken, indtil man forstår, hvordan det fungerer,
for derpå at droppe det, fordi man har mestret det.
Når jeg hører dig spille banjo...
...fortryder jeg, at jeg opgav min første kærlighed
til et instrument
for vi kunne have jammet.
- Hvad var det? - Jug.
Deltager to. Færdiggør sætningen.
"Det lyder måske lidt mærkeligt, men..."
"Jeg har ikke noget tøj på."
Det er...
DATING-SPILLET
Vi ferierede ofte med ham på St. Barts.
KUNSTMALER & VEN
Det var bare mig, Eric og Steve.
Steve ville ikke være single.
Det var helt sikkert.
Hvis han så en kvinde, som sad og læste i en bog,
ville han tænke: "vi burde date."
Hej.
Jeg lagde mærke til din bog, Borgmesteren.
Sikke et tilfælde,
for jeg skrev min eksamensopgave om Thomas Hardy...
Har du altid været ensom?
Jeg vil møde en, jeg kan tale med, lære dem at kende.
Skål.
Jeg kan ikke undgå at være nervøs.
Hvorfor? Du gør ikke noget galt.
Kan du lide at gå tur i parken?
- I regnvejr! - Åh, ja!
Du burde se Musikmanden.
- For... - Jeg har set den!
Jeg husker en date.
Vi tog ud at spise, og hun sad ved siden af Steven Spielberg.
Og de kom godt ud af det med hinanden.
Denne kvinde kunne godt lide at diskutere.
Hvilket ikke lige er mig.
På vej hjem sagde hun,
"Hvorfor kan du ikke være mere som Steven Spielberg?"
Smil, dit r...
Jeg tænkte bare: "Nå, det var så det."
- Det er en god ting. - Alle bød under.
Jeg skal bare...
Tingene skal nok ske.
Jeg spiller vredt.
Nu er du ond.
Jeg har... Jeg ville aldrig have sagt tre.
To.
- En under? - En under.
Bortset fra Anne, er det...
...to gamle, som spiller kort.
Du bruger for lang tid.
Hvem sidder og kværulerer?
Jeg er den unge, improviserende type.
Og du er mere, "Det er forkert!"
- "Man siger en..." - Det er "Hvem støver af?"
- Mon ikke. - Ja.
Jeg sige en ting, jeg har lært.
Jeg gider ikke være dokumentarfilminstruktør.
Tanken om at sidde her
og prøve at finde et eller andet interessant i alt det...
Hvordan mødte du Anne?
Først skal detaljerne på plads,
- for jeg mødte hende først på... - Telefonen. Ja.
Jeg arbejdede som faktatjekker på The New Yorker.
Jeg tjekkede en historie, han skrev
om en parkeringsbøde, som starter en lavine af kaos.
Jeg ringede ham op,
"Jeg forstår, det er komedie. Det er ikke realistisk,
men hvis du vil gøre det helt korrekt,
så kan jeg hjælpe dig." Han sagde:
"Ja. Lad os gøre det helt korrekt og samtidig helt latterligt."
Og siden arbejdede jeg fast med ham.
Han skrev noget om sin familie, som var meget personligt.
Jeg talte med hans søster, Melinda. Jeg talte med mange mennesker,
og vi blev gode venner over telefonen.
Jeg fortalte terapeuten,
at der var en kvinde, som havde sat sig i mit hoved.
Vi var på St. Barts, og igennem hele ferien sagde han:
"Anne Stringfield, Anne Stringfield. Er det ikke et kønt navn?"
Senere inviterede han mig til en større frokost.
Vi ankom begge tidligt,
og jeg havde New York Times' kryds og tværs med,
så jeg kunne løse den, før de andre kom.
Han sad der allerede med kryds og tværsen.
Der er vist ikke mange, som tænker,
"Tryllenumre, banjo. Han er lige min type."
Men jeg... Jeg er en af dem.
Han har et nummer med to kort.
Forsiden og bagsiden, to kort.
Det er noget af det smukkeste, jeg har set,
og jeg ved stadigvæk ikke, hvordan han gør det.
Jeg tager kortet her...
...og folder det midt over, så billedet er på ydersiden.
Så tager jeg det her kort...
...og folder det midt over...
...så billedet er på ydersiden.
Og lægger dem sammen sådan her.
Jeg er lidt kluntet, jeg har ikke gjort det i årevis.
Nu er bagsiden yderst, og billederne inderst.
Her kommer det utrolige.
Hvis du tager kortet og skubber det igennem...
...ser man kortet vende sig.
Her er bagsiden inderst, og det er hele kortet.
Så vender vi det om.
Gør det igen. Skub igennem.
Kortet vender sig. Og igen er kortet helt.
Det utrolige er...
Det eneste af kortet, som vender sig, er det, som allerede er passeret igennem.
Så...
Her er den del, som er kommet igennem,
og her er delen, som ikke er.
Du ved, du kan...
Sådan.
En fyr lærte mig det i Florida, på en klub.
Han viste mig nummeret, og jeg var lamslået.
Han tilbød at lære mig det.
Og det gjorde han så,
og jeg forstod det stadig ikke.
Steve har en udstilling på the Met.
Det er Ming... Nej, kinesisk keramik.
Kinesisk keramik. Ming hører med der.
Ja. Er det i orden at spørge,
hvad de er værd?
Jeg vil helst ikke tale om vurderingspriser,
for så ser folk på noget
og ser kun pengebeløbet, ikke?
Et godt maleri kan koste flere millioner.
Jeg vil sige... De starter omkring de 300.000
og når op på en million, eller to.
To millioner dollars? Utroligt.
Ja. de...
For eksempel, værket herover... Åh, nej.
Han har et godt øje. Har du hørt om den...
...Mark Twain-prisen? Det var i Washington, D.C.
Og vi var der alle sammen... Der var en middag...
Jeg kan ikke fortælle historien.
Det kan en anden gøre bedre.
Vi r vatil middag på National Gallery.
Aftenen før blev han tildelt Kennedy Honors. Der var 200 mennesker,
og en stor middag og malerier over alt på væggene.
En kvinde sagde: "Hvad folk ikke ved om Steve er,
at han sandsynligvis kender navnene på samtlige malere på væggen her."
Og Steve rejste sig.
Han pegede langs væggen:
"Hopkins, Watkinson, Wilkins, July."
Han fortsatte rundt og han kunne navnene på hver eneste maler på væggen,
hele vejen rundt i galleriet.
Det var en utrolig præstation.
Hvor vigtig er kunst for dig i dag?
Den ligger nok på tredjepladsen.
Kone og familie, og så optræden.
At skrive. Du ved, kunstnerlivet.
Og det er en god...
...hobby, som er meget distraherende, ikke?
Hvor lå den før?
Førstepladsen.
Du deler nu din kunst med andre.
Hvordan kan det være?
STEVE MARTINS PRIVATE SAMLING
Det er meget personligt og privat, og...
Indtil nu.
Noget ændrede sig, da jeg mødte min kone.
Mit private jeg kunne gå et andet sted hen.
Kunsten kunne så være fri til ikke at være min frelse.
Du er herlig. Du skaber al den kunst,
for at vise folk,
- at du ikke bare er komiker. - Ja.
Folk har sagt, jeg skulle spørge dig.
"Hvorfor? Vi kender alle svaret.
Hvem er de Kooning?
De Kooning er en vigtig amerikansk...
Har du set filmen Pollock?
Så du filmen
Michelangelo - smerte og ekstase?
Jeg så Madame X med Lana Turner.
I baggrunden var der et vidunderligt abstrakt maleri,
som folk lod til at gå op i.
Jeg tror, det var en de Kooning.
"Jeg mistede interessen for film,
og det var gengældt.
Efter fire årtier havde jeg opbrugt min film-mani,
den dybe tro, der retfærdiggjorde sliddet,
og værnede mig imod dårlige anmeldelser,
og publikums luner.
Til sidst løber man tør.
Hej hej film, det var hyggeligt."
Jeg elsker den. Den sidste sætning.
Den kan næsten stå alene.
- Den må med. - Hej hej.
Den må med.
Vi har stadigvæk ikke nogen titel.
- Det troede jeg, vi havde. - Var vi sikre?
"Minder om film og andre adspredelser."
Hvad med "Number One is Walking" eller...
- Det var en mulighed. - Ja.
Stjernen er i bevægelse.
Jeg kan lide billedet af dig i en gummi-agtig stilling.
Ja, også mig og...
Bogen handler om din filmkarriere.
Det tror folk jo, at det bliver, en afslørende...
Nu ved jeg, hvad folk mener.
Netop.
Sådan der. Ja.
Ja. Tag et foto.
Perfekt.
- Kan han tage et foto? - Ja.
Normalt bliver man gift, får børn, arbejder,
og så er barnet voksent, og man er 60 eller 70,
og børnene er fløjet fra reden.
Mit liv er helt modsat.
Jeg arbejdede hårdt i de tidlige år,
og nu har jeg et lykkeligt ægteskab
og et vidunderligt barn i denne ende.
Og, øh... jeg elsker det.
Dem er jeg færdig med.
Jeg signerer...
...seks tusinde af dem.
- Er det rigtigt? - Ja.
Men jeg sidder med min iPad og gør sådan,
og nogle gange... når jeg spiser frokost.
Kan du outsource det?
Nej, det ville være forkert.
Vi talte dem op, og du har 27 børn i dine film.
HELE DEN PUKKELRYGGEDE FAMILIE
BRUDENS FAR BRUDENS FAR 2
DET VILDE DUSIN DET VILDE DUSIN 2
Har jeg snakket om det før? Om, hvordan film-faderskab
førte til ægte faderskab?
Du er et barn, som jeg var engang.
Du har mange bekymringer,
HELE DEN PUKKELRYGGEDE FAMILIE
Jeg begyndte at lave film med børn.
Jeg kunne lide dem, men jeg tænkte,
"Det er faktisk perfekt. Jeg har dem, når de er bedst."
Tre timer om dagen. Og så skal forældrene hjem
og tage sig af resten, hvilket er ballade.
Det er okay, far!
Nej. Op med dig. Du har stuearrest.
Og så fik Diane Keaton børn.
Og jeg husker, at hendes datter legede i haven,
og jeg tænkte: "Jeg kunne forestille mig at have et barn til at lege i haven."
Det var så hyggeligt, og han virkede så interesseret,
og varmhjertet...
SKUESPILLER
...mod Duke, den lille bandit.
Han var sød.
Han var bare så venlig.
- Du kan se dig selv som far. - Ja.
Er det sjovt? Du er en værre en!
Da jeg først opdagede, at jeg ville være sammen med ham,
tænkte jeg: "Ja, han har jo ikke fået børn endnu."
Hvis jeg ville være sammen med ham, så kom det nok ikke til at ske.
Det var noget, jeg havde tænkt over,
enten dropper jeg forholdet,
eller jeg dropper ideen om at have børn.
Jeg tror ikke, han selv ville.
Det faldt ham ikke ind.
Måske fordi hans egen barndom ikke var noget,
han ville sende videre...
Han så ingen grund til at få et barn.
- George? - Nina?
Skat, jeg må vide, hvordan du har det med det her.
De har ingen hotdogs!
Gud. Nej!
Nej!
Jeg har det fint med det. Jeg er helt med på den.
Er du?
Helt sikkert.
Han ringede og sagde: "Sidder du ned?"
Jeg sagde: "ja." Han sagde: "Godt.
Jeg har store nyheder." "Hvad er det?"
I venter jer.
"Anne er gravid." Jeg sagde: "Hvem er faren?"
Sådan noget sker ikke for mænd på min alder.
Kom nu, Picasso fik børn efter de 70.
Jo, men Picasso. Picasso, for pokker.
Den eneste i historien, som fik børn efter de 70.
Men han var kunstner, de gør, hvad de vil.
Jeg er bare... jeg er bare helt almindelig.
Jeg gemte beskeden, som han efterlod fra hospitalet.
For ham at være så følelsesladet, og have det fint med at være det,
det var så godt, som det kunne blive.
- Pres. Her kommer barnet. - Sådan.
Godt. Så er det nu.
Det er en pige! Godt. Tillykke, mor.
Første gang jeg så ægte kærlighed i mit liv var,
efter at barnet blev født.
Det er en pige.
Jeg elsker piger.
Jeg kiggede over mod Anne, som holdt barnet
og så på hendes ansigt,
og der var ingen andre til stede i universet.
EN GANG FOR SJOV. TO GANGE FOR KEDELIGT.
Jeg er stolt over, at være her i DC
som jeg for nyligt erfarede er vor nations hovedstad.
For at modtage denne eftertragtede Mark Twain-pris,
som er den eneste betydningsfulde amerikanske pris for komedie,
bortset fra penge.
Det var interesant, for Steve er anderledes.
Hans livsbane er helt anderledes.
Han gik bort fra standup. Men ikke rigtigt.
Man siger, at kunsten i at skabe film er at samarbejde...
ÆRES-OSCAR
...så det at blive udvalgt til at modtage denne pris betyder...
...at det er rent løgn.
Han elsker det. Han er så morsom.
Han er stadig morsom.
Røvhul.
Og jeg...
...modtager ydmygest denne pris.
AMERIKANSK KOMEDIEPRIS LIFETIME ACHIEVEMENT
Det eneste, der kunne have fuldendt oplevelsen,
var hvis andre end mig var nomineret...
...så jeg kunne føle, at jeg vandt over nogen.
Mange tak.
- Hvordan går det? - Hej, Brandy O'Toole.
- Rart at møde dig. - I lige måde.
Du skal høre
- hele dagsordenen. - Okay.
Vi starter med Emmy-interviewet på ti minutter.
- Ja. - Følg med.
Elevator-settet vil stå klar.
Der er vi så et stykke tid, og der tager vi billeder.
- Okay. - Så skifter vi over derfra.
- Okay. - Det går hurtigt.
Alt er...
Når du et punkt, hvor du ikke gider filmes længere?
Jeg holder øje med det, men jeg er på tv for tiden.
- Jeg ved det. - Men hvor jeg spiller en anden.
Godt, hvad nu? Kostumer?
Hej Steve.
Den ville klæde mig.
- Du må skifte. - Den er lige dig.
Ja. Er du... Hej. Hvad hedder du?
Ja. Amber.
Jeg skulle slet ikke have haft en rolle.
Jeg sagde: "Ja, hvis det bliver i New York.
Jeg vil være hos mit barn.
Jeg vil ikke filme i Atlanta i tre måneder.
Men jeg tænkte,:"Som forfatter skal jeg alligevel være der hver dag."
- Marty. - Ja.
Til dokumentaren skal vi bruge et to-timers interview og en sang.
♪ Hvorfor gjorde jeg det dog? Jeg havde en drøm ♪
Ja, ikke lige det nummer. Men tak.
Nuttet.
Vi elsker at grine. Ja. Så godt.
Øh, unge mand?
Det er næsten umuligt. Jeg er 76.
- Ja. - Og jeg har en populær tv-serie.
- Ja. - Det sker bare ikke.
- Jo, det gør. - Ja.
- Det sker? - Ja.
Er der andre 76-årige med en hit-serie?
Jane Fonda og Lily Tomlin.
Det er rigtigt nok.
- Jeg underbyggede min påstand. - Ja.
- Du vandt, men jeg vil... - Jeg vandt stort.
- ...sige tak. - Stort.
BREV FRA STEVES FAR
Han opfordrede mig til at få et barn tilbage i 1996.
Så, der... er nogle år imellem.
Hvis du er i 60'erne med en datter på tre,
vil du ikke opleve en skilsmisse.
Dine forhold har alle været for stabile
til at føre i den retning.
Hvis Roger er en vigtig del af dit liv,
bare vent, til du får børn.
Ikke alene lærer du af dine egne fejl.
Jeg ved, du har lært meget af mine,
for du har en god forståelse for menneskets natur.
Hej, det er far.
- Det er 18. marts 2020. - Det er Stevie!
STEVES BESKED TIL SIN DATTER
- Vi er i Santa Barbara... - Stevie siger hej!
Jeg har vist aldrig sagt, at jeg elsker dig, vel?
Aldrig? Det kan ikke passe.
For det gør jeg, og du...
Jeg elsker dig og mor. Det skal I vide.
Jeg aner ikke, om jeg er en god eller dårlig far.
Jeg ved ikke, hvordan en god far gør.
Men... jeg er en sød far.
Han laver tryllenumre til hendes fødselsdag.
Men... hun virker ikke... interesseret.
Jeg husker min egen regel.
Optræd aldrig for børn under otte år.
- Præcis. - Ja.
Han giver hende banjo-timer.
Hvis hun bliver ked af det, gør han hende glad.
Han kan gøre alt godt bare ved at få hende til at le.
Det er ret utroligt.
Når jeg kommer tilbage, kommer der andre boller på suppen.
Det kan jeg love, ikke mere sjov, ikke mere leg,
kun hårdt, surt slid.
Han lader hende ofte ordne hans hår, og så siger han,
"Ser jeg flot ud? Jeg skal se godt ud for mama,"
og hun svarer: "Du er så flot."
Han kan være for hende, som vores far ikke var for ham.
Det barn vil aldrig savne kærlighed.
Hvordan har du det med, at din datter er med i filmen?
Jeg hader det.
Jeg vil ikke udsætte familiens glæde for nogen risiko.
Folk forstår, at man ikke vil lade sit barn filme.
Men de er med i historien,
så lad os bruge en pindefigur til at repræsentere... et barn.
Billetter.
Showet varer stadig en time og fefoghalvtreds minutter.
Jeg tror, ideallængden er en time og otteogfyrre minutter.
Du kunne altid skære ned på banjomusikken.
Jeg har en partner.
Det gør alt nemmere.
Og hvis vi prøver noget nyt, og det kikser totalt...
Ja.
Så har jeg en partner, og sammen kan vi sige: "Nå, okay."
Hvad hvis Marty dør?
Hvorfor griner jeg?
Hvad gør du så?
Jeg ville nok stoppe. Jeg mener det.
- Gør du det? - Ja.
Hvad skulle jeg ellers?
Jeg ved det ikke. Jeg ser ikke min karriere som... "Jeg er tilbage igen!"
Jeg ved det ikke.
Det er egentlig fantastisk.
Du var solo-standupper,
og så fandt du ud af, du kunne lide at samarbejde.
En to, tre, kan du høre mig, Steve?
Ja.
- Bliv ikke sur. - Du står lige der.
I går aftes kunne du ikke høre mig.
I burde gå ind i skyggen.
Det er ikke varmt.
♪ Vi er så glade... ♪
Derfor går jeg ikke med den her.
Den eneste canadier dum nok til at takke nej til Schitt's...
"At sige nej til Schitt's Creek"? At...
- "Takke nej? - Det var det jeg sagde.
♪ Jeg tjekker om bilen er i din garage ♪
♪ Og jeg vil have lidt røvmassage ♪
- Er det bedre? - Nej.
- Fem minutter endnu. - Nej. Tjek bilen...
I stedet for at... Put armen omkring mig og jeg...
Ja, det er fint, sådan.
Vi glæder os til fællessang Men han må have et lavement
- Nu gør vi den længere. - Jeg ved det.
Så vi har intet udrettet.
Skal jeg bare sige: "Fuck din kat"?
♪ I vores sexede... ♪
- ♪ Underbukser ♪ - ♪ Undertøj ♪
- Hvad hedder det? - Bukser. Underbukser.
Underbukser.
Hvordan gør de? De filmer dig en hel masse, ikke?
- Jo. - Og så klipper de alle de steder,
hvor du er kedelig og selvoptaget.
Hvor vil du hen med det?
Det bliver bare en meget kort...
- Ja. - Den bliver 12 minutter lang.
Det er bedst, hvis den udkommer efter min død. Det håber de.
Jeg tror, du får et langt, langt liv.
Men de sidste par år bliver ikke sjove.
Jeg tror, du vil sidde og stirre ud i luften...
- Ja. - ...mens jeg børster dit hår.
Du får langt hår.
Og du siger: "Hvad er det for en ledning?"
Jeg bliver ikke nervøs, jeg bliver mere rastløs.
Engang kørte Marty og jeg sammen til et...
En præmieoverrækkelse eller noget.
Og jeg sagde: "Jeg kunne godt stoppe." Han svarede: "Hvorfor?"
"Jeg har ikke lyst til at føle mig nervøs længere."
Forstår du?
Vi er ikke nervøse, vi er spændte.
Ikke? Men der er noget adrenalin.
Det er virkelig intimt, det her.
Godt.
Mine damer og herrer,
giv en hånd til Steve Martin.
Ja! Mange tak.
Jeg har den glæde at introducere en mand, som jeg anser
for er en af historiens største frikadeller.
Han er en af de hårdest arbejdende i faget,
fordi det ikke falder ham naturligt.
En mand, som har optrådt i utallige to hitfilm.
Den eneste canadier dum nok til at sige nej til Schitt's Creek.
Her kommer han, Martin Short.
- Åh, så herligt... - Jeg er den bedste!
Mange tak, mine damer og herrer!
Vi kalder showet: "Havde vi sparet vores penge, ville vi ikke være her."
Det er rigtigt.
- Jeg må sige, unge Steven... - Ja.
Du ser rigtig godt ud.
- Mange tak. - Det gør du virkelig.
Og det er fordelen ved at ligne en på 70, siden man er 30.
Det er en stor ære at stå ved siden af en mand,
som er både romanforfatter, dramatiker, musiker,
komponist, og legendarisk komiker.
Og må jeg sige...
Lad mig sige, det er en ære at stå ved siden af manden,
som står ved siden af den mand.
Det var fantastisk, fordi det var...
Vi havde mere materiale, og showet var kortere end i går.
Showet var kortere end i går aftes, med ti minutter, ikke?
I aftes var showet kortere.
Det er sjældent, man kan give sig selv skulderklap.
Når han træder af scenen efter et sceneshow,
kommer hele selvvurderingen.
Han siger måske: "Vi puttede den nye joke ind der,
og publikum var med.
Der ramte vi rent."
Første show, det gik rimelig godt.
- Ja. - Andet show bliver perfekt.
- Ja. - Tredje show, rimelig godt.
Jeg er hundrede procent enig.
Det er kun anden aften. Man kan ikke være perfekt hver nat.
Et projekt, man prøver at gøre godt, holder en i live.
Jeg tror, at hemmeligheden for at holde sig ung er følelsen af at være til nytte.
Du var virkelig god i aften.
- Tak. - Ingen årsag.
Ved du, hvad jeg vil? Arbejde sammen med dig en dag.
Nu flirter I.
Jeg tog en pause på 30 år fra standup.
Og nu er jeg tilbage igen, men som voksen,
så det er mere en voksen-udgave.
Det er mere ligetil, faktisk.
Dybt spørgsmål.
For en uge siden fyldte jeg 65,
og ungerne gav mig mit pensionist-sygesikringsbevis.
PODCAST-OPTAGELSE
Hvilket jeg nu må have.
Det var forstyrrende, fordi det var,
som om livet leves på to spor, ikke?
Ens erfaring med verden er uændret,
og ens viden om tiden, der er gået, har pludselig har én
på mystisk vis ældre, end man havde forestillet sig.
På den ene side har du ret, for man lever på en måde,
men man har også et tal i hovedet, som betyder noget,
- og det har haft en mening hele ens liv. - Ja.
Det betyder, man er gammel.
Men så kan man sige,
"Jeg lever måske kun 25 år endnu."
Føler du dig anderledes indeni,
end da du var 40 eller 50 eller en anden alder?
Som 40-årig tænkte jeg på døden.
I neurotisk grad.
En falsk følelse af undergang.
Men nu er følelsen ægte.
Men det falske og det ægte er...
Faktisk er følelsen af ægte undergang mere tålelig
end den falske følelse.
Så du...
Nå, hej.
Undskyld. Kan vi lige hilse på?
- Hej, kom ind. - Beklager vi...
Hvor skal i hen?
Hej med jer.
- Går det godt? - Ja.
Undskyld, vi forstyrrer.
Helt i orden.
Det var vigtigt.
Hvad er det nu, du hedder?
Nå. Må jeg se dit ansigt?
Ja, ja.
Hvad tænker du ellers på?
Kaptajn Uptons hus blev malet i 1928.
Dette maleri af Edward Hopper kunne jeg købe for 30 år siden.
ved første øjekast ligner det et ensomt hus på en bakketop,
og det udtrykker en isoleret ensomhed.
Der er intet liv i huset.
Men det sjove er...
Gennem årene har jeg kunnet virkelig granske maleriet,
og min mening har ændret sig.
Jo mere jeg ser på det, jo mere liv ser jeg i huset.
Vinduerne står åbent og der blæser en brise igennem
og gardinerne bevæger sig.
Og her er terassen, og man kan se lige igennem vinduerne
og næsten mærke fletmøblerne derinde.
For mig er dette et livligt maleri.
Der foregår noget glædeligt inde i huset.
Der er slet ingen bekymring.
Der er mennesker i huset.
At få børn
er nok den største dør, man kan gå igennem i sit liv.
Man går fra at være et skib til søs på verdenshavene,
til at være en havn for et andet menneske.
Man kender sin rolle.
Man er bare... hjemme.
OVERSAT AF HANS MILLS