Paljonko lippu maksoi?
- Viisi. - Viisi taalaa?
Maksoitte ja haluatte ammattilaisen esityksen.
Eipä hukata aikaa enää.
Jatketaan ammattimaisella otteella. No niin!
Tiedättekö, mitä...
Onko tämä mikki päällä?
Kaikki hyvin? Selvä, olen pahoillani.
Rakastakaa minua.
Kaikki on täysin spontaania, eikä mitään ole harjoiteltu.
Tätä ei ole harjoiteltu.
Ei olla harjoiteltu.
Joten...
Mikä teitä vaivaa? Missä huumorintajunne on?
1. SILLOIN
Hei.
Poikki.
On minulla eräs toinenkin juttu.
Hän sai ihmiset iloisiksi.
JERRY SEINFELDIN ÄÄNI
Hän on kaikkien aikoijen ihailluimpien koomikkojen kärkijoukossa.
Hän oli minulle aina ovi pois 60-luvulta.
JOHN MCEUENIN ÄÄNI
Tässä jotain, jota ei usein näe.
Sai taas hassutella.
Keksin yhden asian,
joka lopettaisi viihdealan täysin.
Viihde loppuisi, jos ihmisillä kahden käden sijaan
olisikin vain yksi käsi keskellä kehoa.
Miksi se lopettaisi viihteen? Miten taputettaisiin?
Näin...
NYT PIDETÄÄN HAUSKAA!
Hän loi uudenlaisen stand-upin.
LORNE MICHAELSIN ÄÄNI
Niin ei käy usein.
Hän ei uskonut menestyksensä olevan pysyvää.
Mietin, ettei sellaista vain tapahdu.
Mutta tapahtui.
Ja jos ostitte levyni
ja tulitte tänne odottaen joitain juttuja,
joita en sitten laulanutkaan,
niin anteeksi vaan!
Hyvää yötä!
Jos minua olisi ohjattu ollenkaan...
...urani ei olisi edennyt.
Halusin vain päästä lavalle.
Lavan nähdessäni silmäni suurenivat.
Kuvittelin itseni sille.
Mutta vannon, ettei minulla ollut lahjoja.
Ei yhtään.
Minun piti kiertää kauempaa päästäkseni esiintymään.
Olin luultavasti kymmenen tai yksitoista
huomatessani, että saatoin mennä taikurikauppaan, ostaa tempun
ja sitten sanoa: "Iltaa, hyvät naiset ja herrat."
Sitä oli päässyt viihdemaailmaan.
Ei hätää, lavastuksessa ei ole mitään vikaa.
Yritin olla kunnon taikuri.
Mutta huomasin pian...
Kun minä sanon niiden ilmestyvän, ne ilmestyvät.
"Kas. Temppujen epäonnistumisesta tykätään enemmän."
ORANGEN PIIRIKUNTA, KALIFORNIA, 1955
Elämäni alkoi todella vasta kymmenvuotiaana.
Ystäväni kertoi nuoria palkattavan Disneylandiin.
Sanoin: "Mitä?!"
Totta, Disneylandissa mikä tahansa on mahdollista.
Voitte kuvitella, mitä merkitsee kymmenvuotiaalle kokemattomalle
kukista tehty Mikki Hiiri,
asemalle saapuva juna ja...
...kaikki ne hahmot, kyydit ja raketit.
Ja sain heti työn myydä The Disneyland Newsia.
STEVE! (OIKEASTI)
Sitä ei haluttu ostaa.
Mutta sain työni tehtyä yhdeksään mennessä
ja saatoin viettää lopun päivän puistossa ilmaiseksi.
Hengasin the Golden Horseshoe Revuessa.
Siellä oli eräs koomikko, Wally Boag.
Hän oli ensimmäinen näkemäni koomikko.
Tässä on uhkapelaajan ystävä.
Näiden kanssa hän saa rikkautensa.
Ne eivät petä. Katsokaa, Niagaran putoukset.
Kanadan puolelta.
Jäätyneet putoukset.
Näin hänen esityksensä satoja kertoja.
Mitä muuta osaat?
Keskivertoihminen puhaltaa ilmapallon noin.
Näin se tehdään tavallisesti.
Sitten on suorapuheisen tapa. He...
Onko pinkki norsu tuttu? Tässä on värikäs norsu.
Tällaiselta se näyttää. Norsu.
Tämä ei yllättänyt, ei taputuksia. Katsotaanpa...
Istuessani yleisössä unelmoin,
että hän sairastuisi.
Joku kysyisi: "Tunteeko kukaan esityksen?"
Olin valmis nousemaan lavalle.
Mikä on nimesi?
Onko sellaista?
Olihan se Disneyland. Se ei ollut normityö.
MELINDA DOBBSIN, STEVEN SISKON ÄÄNI
Hän ehkä ansaitsikin hieman, mutta se ei ollut tärkeää.
Hän piti työstään.
Hän pääsi pakenemaan.
Steve sai tuntea isämme turhauttavan puolen.
Isä oli aina vihainen Stevelle.
En muista halauksia.
En muista rakkaudenosoituksia.
Muistan lapsena ajatelleeni
lapsuuteni olevan mitä onnellisin.
Myöhemmin tajusin sen olleen sitä kodin ulkopuolella.
Onnellisimpaan paikaan maailmassa, Disneylandiin.
Sitten sain työn taikapuodissa.
MERLININ TAIKAPUOTI
Se muutti elämäni.
Saada tehdä temppuja koko päivän?
Sehän on unelmien täyttymys.
Lopulta sitä on hyväkin siinä.
Teimme kaikenlaisia vitsejä.
Oli jäniksen korvia ja nuolia läpi pään.
Teimme temppuja, mutta meillä oli vitsejäkin.
HILJAISUUS, NERO TYÖSSÄ...
Ystäväni Jim Barlow osasi puhua hauskasti pitkään.
Hän meni asiakkaiden luo kysyen: "Saanko rahanne? Siis, voinko auttaa?"
Omaksuin Jimin tavan puhua.
Jos joku osti jotain, sanoin:
"Ja koska olet sadas asiakas tänään, saat ilmaisen paperipussin."
Tuollaisia hassuja juttuja. Mutta olinhan 15 ja Disneylandissa.
Kutsutaan Martin the Magic Marvel lavalle!
Esiinnyin vanhempieni bridgejuhlissa tai partiolaisille.
Ei tuo ollut mitään. Taputuksista päätellen.
Jimillä ja minulla oli satoja vitsejä.
Saisinko taikurimusiikkia?
Varastin ja lainasin muilta esitykseeni.
Muistutan, että saa nauraa halutessaan.
Lähteä ei voi, ovet ovat lukossa.
Ajattelin käyttäväni niitä aina.
Taikuutta, ei haikeutta.
No niin... Yksi!
Kaksi!
Ja kolme!
MAHDOLLISUUKSIA 1963 1. KIINTEISTÖVÄLITTÄJIEN JOULUJUHLA
Usein sanotaan: "Ole vain itsesi."
Kuka tietää, kuka hän sisimmässään todella on?
Minä en ainakaan tiedä.
MUISTIINPANOJA, ASETELMA - ENNUSTE
Hyvää iltaa, naiset ja herrat, partiolaiset.
Olen taianomainen juontajanne tänään.
Olen Steve Martin, taianomainen juontajanne tänään.
Ota käyntikortteja mukaan. Anna usea päätyypille.
Ei alle kahdeksanvuotiaita esityksiin.
Mahtava esitys, loppui mainiosti. Kaikelle naurettiin.
Neliöympyrän kanssa oli onnettomuus. Sitä ei kukaan huomannut.
RENTOUDU, ÄLÄ TÄRISE
Voi keksiä itselleen persoonan lavalle.
Voi olla kuka tahansa.
- Voitko soittaa jotain? - Totta kai.
Ei sitä noin soiteta, Tex.
Ai jaa. Näinkö sitten?
- Ei. - Ei.
Muistan tajunneeni
etten edistyisikään halutulla tavalla taikatemppuja tehden.
Komedian polku näytti avarammalta.
Kun sitä pääsee televisioon...
Kun sitä pääsee televisioon, monet esiintyjät hermoilevat.
Minä en hermoile.
Älkää luulko, että salailen nyt jotain.
Jos minun ajateltaisiin hermoilevan, kuolisin.
Pidin suuresti Jerry Lewisista.
Pidin Laurelista ja Hardysta.
Ja Nichols ja May olivat kuin musiikkia.
Ja muista, että olet äidille rakas.
Niin sinäkin minulle, äiti.
- Hei hei, kulta. - Hei hei, äiti.
Oli Lenny Bruce,
Bob Newhart, Charlie Chaplin, I Love Lucy,
Jack Benny, Danny Kaye, Bob Hope, Red Skelton,
Peter Sellers, Steve Allen, Jackie Gleason.
Mutta erosin heistä kaikista täysin.
Osaan soittaa tämän laulun takaperin.
En usko. Osaatko muka?
- Näytänkö? - Joo.
Katsopa tätä.
Orangen piirikunta oli tuhansien kilometrien päässä Hollywoodista.
En ollut näytellyt missään.
En osannut olla ilman lavasteita.
Pitäisikö vain seisoa kertomassa tarinaa?
Miten muutan itseni koomikoksi?
KNOTTIN MARJATILA APPELSIINIMARMELADI
18-vuotiaana työskentelin söpössä pienessä teatterissa -
Knottin marjatilalla, Birdcage Theaterissa.
Tapasin siellä työskennelleen tytön.
Rakastuimme 18-vuotiaiden tyyliin.
Hän oli Stormie Sherk. Hänestä tuli kristitty kääntäjä.
Hän on myös kuuluisa kirjailija.
STORMIE OMARTIAN, POIS PIMEYDESTÄ
Mutta silloin hän ei ollut sellainen.
Hänen henkensä ei vielä ollut pyhä.
Hän oli innostunut tiedosta ja oppimisesta.
Hän oli avoin asioille.
STORMIE SHERKIN ÄÄNI
Halusin antaa hänelle elämääni vaikuttaneita kirjoja.
Hän sai minut lukemaan Veitsen terällä -romaanin.
Siinä mies etsii totuutta.
Todellista onnellisuutta ei ole ennen kuin ihminen oppii
sen tulevan hänestä itsestään.
En voisi siteerata kirjaa.
Tiedän vain, että pitäisi olla kiinnostunut elämän tarkoituksesta.
Jatkoin hänen rohkaisemistaan. Sanoin: "Olet älykäs.
Mene opiskelemaan. Niin saat tietää, kuka todella olet.
Sen kautta opit paljon itsestäsi ja maailmasta."
Tein suuren muutoksen elämässäni.
Hain Long Beach Stateen ja aloin opiskella filosofiaa.
Filosofiassa kaikki pilkotaan osiin.
Kaikki ajatellaan uusiksi.
Kaikki. Ja pidän siitä.
Ja siitä tunteesta, että voi ratkaista jotain suurta.
Aloin kyseenalaistaa ainoan minulla olevan asian: komiikan.
Jumalan miettimisen sijaan
mietin, miten saada ihmiset nauramaan enemmän.
Muistin tärkeän elementin
ideologiassani komiikasta: indikaattorit.
Näin, näettekö?
Haluan kertoa...
Kerran halusin ateistiksi.
Annoin idean olla. Heillä ei ole pyhäpäiviä.
Koomikot viittaavat tietyillä asioilla vitsin päättyneen.
Oli vitsi hauska tai ei, yleisö on allekirjoittanut sopimuksen.
"Selvä, nyt nauramme."
Esimerkkinä sutkautus.
Kai kuulitte, että Elvis läpäisi armeijan kuntotestin.
Nyt on turvallisempi olo.
Tarinaa kertomalla luo jännitettä.
Elvis on myös musikaalinen.
Kun lääkäri löi polvea vasaralla,
polvi soitti kolme kertosäettä "Don't Be Cruelista".
Sutkautus vapauttaa jännitteen. Sitten kaikki...
Ei se ole todellista naurua.
Niinpä mietin: "Entä jos luon jännitteen mutta en vapauta sitä?
Entä jos tavoittelen oikeaa naurua?"
Sellaista naurua, jota nauretaan ystävien kesken ja joka saa kyljet kipeiksi.
Silloin ei ollut sovittu mitään. Me vain nauroimme keskenämme.
Ei ollut indikaattoreita nauramiselle.
Mikään ei nimennyt vitsiä. Sitä vain naureskeli asioille.
"Mille oikein nauramme?" "En tiedä."
Minulla oli siis teoria.
"Mitä tapahtuu, jos ilman indikaattoreja jatkan vain eteenpäin?"
Yleisön pitäisi lopulta itse valita paikka, jossa nauraa.
Joko asia on niin tyhmä, että se naurattaa,
tai se on hauska ja naurattaa.
Tai "nyt nauran asialle, joka sanottiin jo hetki sitten."
Eli oli vapaasti muodostunutta naurua ilman sopimusta sen tapahtumisesta.
Tavoittelin sen tyylistä naurua, jota on vaikea määritellä.
"En tiedä, miksi se nauratti, mutta hauska juttu se oli."
Ensimmäinen esitykseni, josta minulle oikeasti maksettiinkin,
oli The Little Place -kahvilassa.
Kiitos.
Haluan mainita, että luvassa on loistava esitys.
Steve Martin saapuu pian lavalle.
Tijuana Brass esiintyy, Elvis Presley.
Ai niin, Flamey and the Burn Outs myös. Sekä Bill Haley and the Comets.
Truman Capote, Englannin kuningatar, Montie Montana...
Minulla oli kaikenlaista esityksessäni. Tein taikatemppuja.
Pataässä.
Pataässä. Olet väärässä!
Luin E. E. Cummingsia.
"Paholainen, suuri vihreä paholainen."
Jongleerasin.
En ole aina naurattanut lavalla.
Luin ennen dramaattisesti esimerkiksi...
Kerran luin dramaattisesti jaksollisen järjestelmän.
Se oli suosittu esitys.
Pöd.
Möp.
Zun.
Noin se menee.
Oli hankalaa saada 20 minuuttia juttuja. Se todella oli.
Jos yleisö ei reagoinut, niitä oli vain 11 minuutin verran. Tiedättekö?
Tämä on ollut iso juttu minulle. Se on tuonut menestystä.
Koominen puhelu -juttuni.
Teeskentelen soittavani jollekulle.
Puhun heille ja kerron vitsejä.
Luulen, että pidätte tästä.
Onko Fred paikalla?
Tuo oli hauska. Ja sitten...
Ilahduin pelkästä katseesta.
Ihmetyksestä.
On kahdenlaisia ihmisiä.
Steve Martinin komiikan ymmärtäviä ja heitä, jotka eivät sitä ymmärrä.
Yleisön on pysyttävä mukana.
Kiitos.
Siirryin UCLA:an opiskelemaan syventäviä logiikan kursseja.
Meillä on hauskaa. Kyllä.
MUSIIKKIA, TAIKATEMPPUJA, KOMEDIAA JA LAULUA
Elämme hyviä aikoja.
Lewis Carroll vaikutti minuun.
Hän oli loistava höpöpuheen mestari.
Yksi: vauvat ovat epäloogisia.
Kaksi: Ketään krokotiilin päihittänyttä ei inhota.
Kolme: Epäloogisia ihmisiä inhotaan.
Näin ollen vauvat eivät päihitä krokotiilejä.
Ja eräänä päivänä ystäväni Phil Careyn kanssa
päätimme seikkailla hieman.
Phil oli saanut eräältä kurssilta jonkinlaisen kotitehtävän.
Hänen piti haastatella jotakuta. Hän kysyi Aaron Coplandia.
Tämä suostui.
TÄÄLTÄ TULLAAN NY!
Hän ei ollut matkustellut paljon.
PHILIP CAREYN ÄÄNI
Hän ei ollut käynyt näissä pikkukylissä.
Halusin Steven näkevän tiettyjä paikkoja.
Olimme synkassa. Tiedättehän,
kun läheisen ystävän kanssa voi riffailla.
Niin meille kävi tällä matkalla.
Keksin hyvän nimen tuotteelle: Lihavaha.
"Heippa. Kyllästyttääkö tylsä, mädäntynyt ruumis?
Nyt saat sen loistamaan taas uudella suihkutettavalla Lihavahalla."
Olimme yhtä kiinnostuneita elämän outouksista ja ihmeellisyyksistä.
LIHAVAHA
Olin vielä 20-vuotias.
Olin ylpeä, kun pääsin New Yorkiin ennen 21-syntymäpäivääni.
Perille saavuttuamme juoksimme nykytaiteen museoon.
Halusimme nähdä Picasson Guernican.
Mitä tapahtui 1964?
Taidemaailma räjähti kukoistukseen.
The Beatles toi mukanaan kulttuurin muutoksen.
Antakaahan suukko.
Miettiessäni niin sanottua esitystäni
oli luonnollista kysyä, mikä toisi ihmiset toistamiseen sitä katsomaan.
"Mikä saisi heidät puhumaan siitä kotonakin?"
Vaikka he vain tokaisisivat sen olleen mitä oudoin esitys.
"Koomikko luulee olevansa hauska, mutta ei sitä ole."
Asiaa oli hyvä miettiä tarkemmin.
Lähetin postikortin upealle tyttöystävälleni.
"Rakas Nina, päätin tehdä avant-gardemaisen esityksen.
Vain näin voin tehdä haluamani."
En tiennyt, mitä tarkoitin. En vain aikonut olla perinteinen.
Luullakseni.
Hyvät naiset ja herrat... Steve Martin.
Hyvää iltaa, kiitoksia. Kiitos, tuo on aivan liikaa.
Aivan liikaa. Kiitokset.
Tämä on jäähyväisesitykseni, joten kiitos.
Hyvästi. Kiitokset.
Iltaa, naiset ja herrat.
Tai päivää, riippuen kellonajastanne.
Iltaa ja tervetuloa seuraamaan esitystäni.
Nimeni on Steve Martin. Saavun tässä lavalle pian.
Odotellessamme minua
haluan ilmoittaa, että pari viikkoa sitten
nauhoitin ensimmäisen livekomedia-albumini.
Kahden päivän päästä aion poistaa sen.
Siksi tulin nyt tänne.
Eikö ollutkin hauska juttu?
Niin, komedia on kuningas tässä upeassa maailmassa.
Tiedättekö, nauru on todella tärkeää.
Se on se juttu, joka erottaa
ihmisen muista olennoista.
Kyky hauskan asian tapahtuessa nojata taaksepäin ja sanoa:
"Hauska juttu."
LOUNASKAHVILA CYRANO
Kerhot palkkasivat koomikkoja
illan ensimmäisiksi esiintyjiksi.
En muualla esiintynyt baareissa...
Kuulostinpa kalifornialaiselta, mutta oli miten oli.
Troubadour oli komiikan Mekka.
Vaikka oli yökerhokin nimeltä Mekka.
Taputukset Steve Martinille.
Kiitos.
Kiitos. Hemmetti.
Olette olleet loistava yleisö. Kiitoksia ja hyvää yötä.
Ajattelin vain sanoa noin. Minulla oli siis Bishopin esitys...
Hänellä oli tavallisesti kaksi esitystä.
Yleisö saattoi olla vain kuusi ihmistä.
TYTTÖYSTÄVÄ MITZI TRUMBON ÄÄNI
Oli outoa katsoa häntä, kun kukaan ei nauranut.
Sitä mietti: "Onko tämä hauskaa?"
Olemme Troubadourin takana
hra Steve Martinin kanssa.
Niin, se olen minä.
Jos kuuntelette tätä,
tietäkää, että osa ohikulkijoista tunnisti minut.
Oletko Woody Allen?
Ei, en minä ole.
Oletko Jerry Lewis?
Ei, olen Steve Martin. Komedian kuningas.
En ole Martinista kuullutkaan.
Hän nauratti.
Sitten toisessa esityksessä
yleisö oli juonut, joten esitys sujui loistavasti.
Huomaan, että moni teistä sanoo itselleen:
"Tämä on taas sellainen banjoesitys."
"Milloin hän tekee ilmapalloeläimiä?"
Kun ihmiset ymmärsivät häntä, hän nauratti.
HUOMAUTUKSIA
Outo esitys. En tiedä, nauroivatko minulle vai kanssani.
Sain silti hyvin taputuksia.
Yritin saada hänet olemaan romanttinen sinä kesänä.
Hänen aivonsa toimivat hyvin kiinnostavalla, erilaisella tavalla.
"Rakas Mitz. Itse asiassa mitään erikoista ei ole tekeillä.
Koe-esiinnyin the Golden Horseshoessa, mitään ei ole kuulunut siitä."
"Kasvatan tässä viiksiä, kasvatatko sinä?"
RAKKAUDELLA, STEPHEN
Hänellä oli hauskaa perheeni kanssa.
Polttelimme ruohoa, nauroimme ja söimme.
Isäni oli käsikirjoittaja.
Hän oli monen ystävänsä lailla joutunut mustalle listalle.
Söin taitelijoiden, kirjailijoiden kanssa.
Ensimmäistä kertaa näin taideteoksia jonkun kotona.
Keskustelu oli täysin erilaista omaani verrattuna.
Minun perheessäni syötiin hiljaa.
Ensimmäistä kertaa kävelin täysin erilaiseen elämään.
Toisenlaiseen elämään.
Sen ikäisinä katsoimme toisiamme
tietämättä mitään mistään.
Erosin Stevestä.
Kai saatoin nähdä hänen etenevän urallaan.
En ajatellut hänen lopettavan. Eikä hän lopettanut.
Tämä on mitä kaunein näky...
Esiinnyin kerran drive-in-elokuvateatterissa.
Jos jotain pidettiin hauskana, töötättiin.
Joku kysyy: "Haittaako, jos poltan?"
Minä kysyn: "Haittaako, jos pieraisen?"
Mietin, etten voinut antaa sen olla koko elämäni.
En halunnut tehdä sitä ollessani viisikymmentä.
Päätin antaa itselleni kolmikymppiseksi aikaa menestyä.
Työskentelin iltaisin. Kävin koulua päivisin.
Mietin, miten elättäisin itseni. "Mitä pitäisi tehdä?"
"9. elokuuta, koe-esiinnyin The Mighty Hercules -tv-sarjaan."
Lopeta, Hercules. Et pärjää.
Niinhän sinä luulet. Täältä tulen, Theseus.
"En saanut roolia."
Ajattelin lukea itseni filosofian professoriksi.
Olin aina pitänyt opettamistakin esittämisenä.
Sitähän seisoo ihmisten edessä siinäkin.
Sitten saapui tilaisuus The Smothers Brothersin kautta.
Se oli hittiohjelma.
THE SMOTHERS BROTHERS -KOMEDIATUNTI
Tässä veljeni Tom ensimmäistä kertaa televisiossa
30 yläosattoman tanssijan kanssa.
He etsivät uusia, nuoria käsikirjoittajia.
"No, sehän on viihdettä," mietin.
HEI SINÄ
Minulla oli ollut stand-up-esityksiä,
joten he olivat kuulleet minusta.
ERIKOISTA VIIHDETTÄ STEVE MARTIN, JOHN MCCLURE
Tässä käytännöllinen vitsi.
Haluatko kokeilla sitä ystäviisi? Se on hauska.
Jos sinut kutsutaan suuriin juhliin,
kävele sisään ja heitä salaatti lattialle.
Tein sen viime juhlissa.
Siitä on kaksi vuotta.
Ja olin kirjoittanut vain vitsejä esitykseeni
sekä muutaman oudon lyhyen tarinan.
Mutta tyttöystäväni tapaili pääkäsikirjoittajaa.
Muistakaa, nyt elettiin vuotta 1967.
Kävin The Ice Housessa viitisen kertaa viikossa.
STEVEN TYTTÖYSTÄVÄN POIKAYSTÄVÄN ÄÄNI
SMOTHERS BROTHERSIN PÄÄKÄSIKIRJOITTAJA
Näin Steven 20-30 kertaa.
Jos jotain näkee niin monesti,
alkaa ymmärtää tapahtuman ytimen.
Minut palkattiin.
Minut singottiin stratosfääriin.
Viikossa nousin tuntemattomuudesta tunnetuksi.
Olin suunniltani pelosta.
Sanoisin hänen olleen hieman ujo.
Kuvataan!
Hänelle ei ollut toimistoa.
Hän istui käytävällä käsikirjoittajien huoneen ulkopuolella.
Hän nojasi seinään.
Menin sinne ja kirjoitin jotain.
Mason ympäröi repliikin ja sanoi:
"Tuo on sutkautus. Siirrämme sen loppuun."
Aloin kärsiä paniikkikohtauksista.
Kamppailin pelkojeni kanssa monia vuosia.
3. TOUKOKUUTA 1968
"No, täällä olen... elossa. Mitä nyt teen?
Kaksi päivää sitten koin elämäni kamalimman kokemuksen.
Sydämeni sykki uskomattoman nopeasti ja olin pelon peittämä.
Tunsin irtautuneeni maailmasta.
Ei ollut menneisyyttä, vain kaukainen nykyisyys.
Olin hyvin hämilläni töissä.
En voinut puhua kompuroimatta sanoihini.
Ajattelin lopettaa."
Kuka on tuo ällöttävä ihminen?
"Ja sitten...
Ajoin kotiin ja tajusin olevani aika perhanan mahtava.
Minulla on hyvä työ, luova työ.
Esitykseni on hyvä ja taiteellinen.
Minulla on mieli.
Päätin ajatella työtäni tavoitteenani onnellisuuden sijaan.
Se on hyvä idea."
Tommy Smothers sanoi kerran:
"Steve Martinille puhuminen on kuin ei puhuisi kenellekään."
Hän oli oikeassa.
Haluaisin esitellä sinut, mutta en osaa päättää, miten kuvailla esitystäsi.
Mitä ehdottaisit?
No, käykö tämä?
"Maailman paras koomikko"?
Ei.
Hei, olen maailman paras koomikko.
Hei. Kiitos. Suuret kiitokset.
Kiitos. Kiitoksia.
Tämä on liikaa. En odottanut tätä. Kiitos.
Haluaisin aloittaa vanhalla vitsillä,
jota en ole vielä saanut täydelliseksi.
Se on silti aina hauska, vaikka näkisi sen kuinka monesti.
Tämä on vanha "oman nimen unohtamisvitsi".
Siinä alan sanoa oman nimeni
mutta yhtäkkiä teeskentelen unohtaneeni sen.
Tämä ei ole vielä täydellinen, mutta se on todella hauska.
No niin. Vanha "oman nimen unohtamisvitsi".
Hei vaan, olen Steve Martin.
Voi ei, epäonnistuin.
TUOKAA SOTILAAT KOTIIN NYT
Rauhaa, nyt!
Vietnamin sota oli käynnissä.
Kaikilla oli pitkät hiukset ja jokainen oli vakavana.
Sotimisen sijaan on parempi jäädä...
- Jäädä vaikka sänkyyn. - Ja kasvattaa hiukset.
- Niin. - Rauhan vuoksi.
TÖÖTTÄÄ RAUHAN VUOKSI
Minusta joka esityksessä tulisi kommentoida sosiaalisesti jotain,
sanoa jotain merkityksellistä.
Joten haluaisin nyt tehdä ilmapalloeläimiä.
No niin.
Nämä ovat todella hauskoja. Tämä on lapsille.
Kaikki komedia oli poliittista.
Jos vain mainitsikin nimen Nixon,
sai yleisön nauramaan tai buuaamaan tai jotain suurta.
Ja tunsin olevan aika muuttaa se.
BOB EINSTEININ ÄÄNI YSTÄVÄKOOMIKKO
Silloin koomikoilla oli tapana puhua sodasta
ja ehkä jostain hieman epäsovinnaisesta.
Oi, kaunis ja päästöinen taivas Myrkytetty vilja
Kannatan naisten vapautusliikettäkin.
Sitä voi maksaa ja jättää ison tipinkin.
En haluaisi olla valkoinen, koska pääsette Kuuhun.
Hei, järjestäydytäänpä ja autetaan valkoiset paskiaiset Kuuhun,
jotta he jättävät meidät rauhaan.
Steve oli vain hassu.
Hän nauratti ainutkertaisella tavalla, otti riskejä.
Ei sitä kukaan pitänyt älyllisenä huumorina, ei edes Steve.
Tiedän, tämä näyttää tyhmältä.
Teolleni ei näytä olevan selitystä, mutta antakaa kun selitän.
Näettekös...
"KOOMIKKO"
Sain vain huonoja arvosteluja.
MARGINAALINEN KYKY
VALITETTAVA
"Pahinta mitä amerikkalaisessa komediassa on tapahtunut." Sen muistan.
"Steve Martin on minusta viihdemaailman onnekkain ihminen."
Odotellessamme minua haluaisin tehdä vitsin,
joka on ollut iso juttu minulle.
Moni varmasti tunnistaa sen nimeltä, kun mainitsen sen.
Tämä on nenä mikillä -vitsi.
Ei, ehei.
Vieläkin parempaa. Hän sanoi: "Maailman onnekkain amatööri."
No, onhan se tietyllä tavalla totta.
Minunkin on naurettava tuolle.
Mutta pidin siitä.
Ja halusin sen vain toimivan.
Teenpä meditaatioharjoituksen.
Joogameditaatioharjoituksen meditaatiopenkilläni.
Istutaan meditaatiopenkille, näin.
Sitten otetaan jotain luettavaa.
Ja sitten meditoidaan. Näin.
Nämä olivat hippiaikoja.
Tervetuloa, veljet. Rauhaa.
Se oli tyylinä. Olin mukana siinä tyylissä.
Jos ei ollut pitkiä hiuksia eikä polttanut ruohoa, oli hylkiö.
Pilleri taitaa alkaa toimia.
Nyt on jännä fiilis.
Entä sinulla, Kitty?
Mutta en polttanut koskaan ruohoa.
En voinut ottaa edes aspiriinia, pelkäsin paniikkikohtauksia.
Polta tätä. Saatat pitää.
- Mitä pidät hiuksistani? - Kauheat.
STEVEN ÄITI MARY MARTIN
Näytät Charles Mansonilta.
No, näytät...
STEVEN ISÄ GLENN MARTIN
Näytät apinan serkulta.
Kuin olisit San Franciscon eläintarhasta.
Tai San Diegon eläintarhasta, mikä on sitäkin pahempi.
En usko tuon auttavan urallasi.
Ajattelin aina isäni olleen hieman nolona vuokseni.
Hän ei vain voinut olla ylpeä erikoisesta viihde-esiintyjästä,
jota hän ei aivan ymmärtänyt.
Siihen mennessä olin jo etääntynyt isästäni.
Hänen negatiiviset kommentointinsa itse asiassa rohkaisivat minua.
Suunnilleen 1970 Ann-Margret ja miehensä Roger Smith palkkasivat minut
lämppäriesiintyjäksi Vegasiin.
Tunsin olevani tähti.
Heillä oli upea pukuhuone, parempi kuin mikään talo,
jossa olin koskaan asunut.
Ja näin Elviksen palaavan tapaamaan Ann-Margretia.
Hän oli valkoisessa asussa ja hänellä oli iso vyö.
Hän käveli pukuhuoneeni ohi ja sanoi:
"Poju, sinulla on omalaatuinen huumorintaju.
Haluatko nähdä pyssyni?"
Hei, suuret kiitokset.
Tämä on ihan liikaa. Kiitos, olette kauniita.
Olin Hiltonissa.
Onneksi se on mennyttä aikaa.
Siellä oli mitä korkein katto, mikä tietää katastrofia komedialle.
Naurut vain... Ne eivät aaltoile.
Ne vain nousevat ilmaan ja haihtuvat kuin savuna tuuleen.
Tämä on imitaationi Mies joka kutistui -elokuvasta.
Jotta voin tehdä tämän, teidän on suljettava silmänne
noin kolmeksi sekunniksi ja avattava ne sitten.
Sitten näette edessänne: mies joka kutistui.
Joten sulkekaa kaikki silmänne. Kerron, kun saa avata ne.
Avatkaa ne!
No, hyvät naiset ja herrat.
Kiitoksia, todella. Tämä on aivan liikaa. No niin.
Tämä on upea hanska kyyhkyksi -temppu.
Nenäliinatemppu.
Hanska on parempi.
Reaktio oli hieman viivästynyt.
Joko Ann-Margret saapui?
Palalatessani kaikki kamani pukuhuoneesta olivat käytävällä.
Laatikoissa.
Niin...
Niin kuumaa kamaa minä olin.
No niin, nyt näyt kukoistuksessasi.
GLENN MARTININ ÄÄNI
- No niin. - Mitä parran lisäksi on uutta?
Tässä olen ja seison vanhempieni talon edessä.
Olen 25-vuotias. Taidan olla perheen musta lammas.
No... Saimme sinut, joten olet meissä kiinni.
- Aivan. - Kysymys kuuluu: "Miksi?"
Mietin sitä tässä kerran. Syy siihen on,
että päätin, ettei työssäni tai elämässäni
ole enää muilla mitään sanottavaa.
Työpaikassa minulla on pomo.
Jos asuisin vanhempieni luona, minulla olisi heidät, mutta ei ole.
Työskentelen itselleni ja saan palkkaa itsenäni olemisesta.
Mutta yritin olla joku toinen.
Jostakusta näytin yrittäväni olla kuin yksi The Eaglesista.
En saanut aaltoja aikaan, joten päätin
vanhan liikkeen häntäpäässä olemisen sijaan
kulkea uuden liikkeen kärjessä.
Ajaessani partani tykkään käyttää Gillette Foamya.
Työskennellessäni Bob Einsteinin kanssa
hän sanoi, että ikäni auttaisi minua.
Hän oli oikeassa.
Esitykseni näytti lapsekkaalta.
Siksi hiusteni harmaantuminen auttoi.
Oli aina ajateltava aikuisen miehen tekevän sitä.
Niinpä päätin pukeutua pukuun
ja kravattiin ja leikata hiukseni.
1960-luvun hipiltä näyttämisen sijaan
näyttäisin uudelta mieheltä 1970-luvulta.
Katsos tuota. Kiitoksia.
Tai mieheltä suoraan tulevaisuudesta.
Suuret kiitokset.
Halusin tehdä äänitehostevitsini.
Kaikki koomikot tekevät äänitehosteita. Tarina
saadaan eläväisemmäksi
käyttämällä äänitehosteita.
Olen harjoitellut tätä. Käytän vain omaa ääntäni.
Ei ole... Näytänkö hyvältä?
Ei ole mitään tehtyjä temppuja tai jotain.
No niin. Vanha kunnon äänitehostevitsi.
Heräsin aamulla ja söin maissihiutaleita.
Sitten menin käynnistämään auton.
Helvetin enkeleitä ilmestyi paikalle.
JOHN MCEUENIN ÄÄNI
Tapasimme Disneylandissa lukioikäisinä.
Työskentelimme kesän taikapuodissa.
Ystävystyimme heti.
THE NITTY, GRITTY DIRT BANDIN MANAGERI
Kun hän alkoi esiintymään yksin, käskin veljeäni
käymään häntä katsomassa. "Hän on nyt hauska."
MANAGERI, STEVE!
Haluatko Steve Martinin naurun?
Veljeni sai Steven esiintymään lämppärinä.
Hän sai 50-150 dollaria illalta.
Hän uskoi Steveen, ja Steve uskoi Steveen.
Ei kuvia.
Steve uskoi Steveen vähiten.
Käytän hyvää mikkitekniikkaa. Tämä on sitä.
Kiitos, hyvää yötä.
TROUBADOUR ESITTÄÄ LINDA RONSTADT, STEVE MARTIN
Iltaa, olen Linda Ron... Oho!
Esiinnyin lämppärinä kaikille.
The Carpentersille, Mimi Fariñalle, Sonnylle ja Cherille, Pocolle,
B. B. Kingille, Sha Na Nalle, Merle Haggardille.
Black Oak Arkansasille.
En kyllä muista sitä, mutta sen kai täytyy olla fakta.
Kiitoksia.
Se oli loistava juttu hetken, mutta huomasin, etten edennyt.
Esitykseni kestää kymmenen minuuttia.
Kiitos.
Entäpä viisi minuuttia? Hei!
Menin esiintymään, sain palkaksi 200 dollaria per esitys.
Matka sinne ja takaisin maksoi 250 dollaria.
Mitä tein väärin?
Vaikka olin kuinka hyvä tai liioitteleva,
kukaan ei välittänyt.
Dirt Band!
Sitä hän kuuli usein esityksensä aikana.
Lavan takana ollessa
kuuli yleisön ääntelyä ennen esityksiä...
Sitten minut kuulutettiin lavalle,
mutta äänen taso ei muuttunut, kukaan ei taputtanut.
Se vain jatkui. Sitä aloitti esityksensä, ja yhä...
Se oli kuin taistelu.
Mietin, että minun oli parempi etsiä jotain muuta,
koska muuten tekisin koko elämäni tätä.
1975, PÄIVÄ SILMÄYKSELLÄ TAPAAMISKIRJA
Aspen, 28. joulukuuta 1974.
"Jack Benny kuoli eilen.
Se on mitä oivallisin kohta aloittaa päiväkirjan kirjoitus.
Jack Bennyn äänen tunsin jo varhain.
Olen halunnut ehkä tavoitella samaa ääntä."
Näitkö vaimoni? En nähnyt.
En taida edes tuntea vaimoasi.
Mistä tiedät, ettet nähnyt häntä?
Oletko nähnyt minut ennen?
Etkö? Mistä tiedät, että se olen minä?
"Joskus, kuten sinä iltana New Yorkissa,
nyyhkytin hotellihuoneessani katsottuani vanhoja videopätkiä koomikoista."
Jalkojani alkaa tanssittaa!
"Täytyy kehittää kykyäni liikuttaa kehoani.
Käytin sitä hyvin mielestäni, mutta vain harva nauroi."
Vuoden 1974 yleisöt olivat kauheita.
Myöhäisien iltojen rokkiesitysten
opettamina ne huutavat ja osallistuvat esitykseen.
Tee appelsiinimehua!
"Ei kiitos."
"Tämä vuosi paljastaa minusta paljon.
Aion vain esiintyä.
Ei huolimattomia puoliesityksiä ahdistavissa paikoissa."
Ensimmäistä kertaa päätin olla pääesiintyjä, en lämppäri.
Pääesiintyjän vaikutusvalta on erilainen.
Joten siirryin 500 hengen paikkojen lämppärikeikoista
esiintymään 40 ihmiselle.
Tiedän tuhman tempun, jolla voi huiputtaa kolmivuotiasta.
Lapset oppivat puhumaan kuuntelemalla vanhempiaan.
Toimikaa näin, jos teillä on kolmivuotias,
jota haluatte jekuttaa.
Puhukaa väärin.
Ensimmäisenä koulupäivänään hän nostaa kätensä.
"Saanko mamboilla koiranaamana banaanipuistoon?"
Mutta se toimi.
Lisää!
Illan päättyessä saatoin kuulla ihmisten huutavan nimeäni.
Kiitos. Suuret kiitokset.
Tämä on aivan liikaa. Kiitos.
Hyvä on, harjoittelen yhden vitsin illan esitystä varten.
Heinäsirkka kävelee baariin.
Baarimikko sanoo: "Sinun mukaasi on juomakin."
Siihen heinäsirkka: "Onko Fred-niminen juomakin?"
Naurua joka puolella.
"Sinun mukaasi on juomakin."
Siihen heinäsirkka: "Onko Fred-niminen juomakin?"
Naurua joka puolella.
Steve yritti aina etsiä yleisön.
Hän löysi niitä sieltä ja täältä.
Olen nähnyt maailman kummaltakin puolelta!
Olen nähnyt sen ylösalaisin ja ympäri käyden.
Haluan kysyä vain yhtä asiaa.
Missä minä olen?
Kuuntelet Nashvillen WRVU:ta.
Missä esiinnyt seuraavaksi?
Autamme sinua kuin Johnny Carsonia.
No, esiinnyn...
YLIOPISTORADIO
En itse asiassa tiedä, missä esiinnyn.
Taidan mennä Russellvilleen, missä sitten se onkaan.
Haloo?
Vastaanko tuohon?
Haloo, tämä on BSU, WPWPW.
Näin sinut nuoli pään läpi.
- Niinkö? - Se oli intensiivinen näky.
En ole koskaan pitänyt nuolta pääni läpi.
Se tässä on outoa. Sekoitat minut nyt johonkuhun toiseen.
- Haloo? - Olet radiossa.
- Olenko? - No, olet.
- Hän kysyi ensin. - Steve Martin?
- Ehkäpä. - Ehkäpä?
Olen tanssimassa Hemingwayssa.
Täältä puutut vain sinä.
Voi, tytöt, tytöt!
Minulla on seksuaalinen ongelma.
Ai, mikä?
Tykkään käyttää miesten alushousuja.
Vai niin!
Kuinka moni muistaa, kun pari vuotta sitten maapallo räjähti?
Näettekös, harva muistaa sitä.
Ja luulisi ihmisten muistavan sellaisen, mutta ei.
Ettekö muista sitä?
Maapallo räjähti ja tuhoutui täysin.
Pelastauduimme tälle planeetalle jättisuuressa avaruusarkissa.
Hallitus päätti olla kertomatta tyhmimmille,
koska se voisi...
Kappas. Jatketaanpa eteenpäin.
Alussa oli monia yliopistokeikkoja. Paljon yökerhokeikkoja.
STEVEN ROUDARIN MAPLE BYRNEN ÄÄNI
Kaikissa yökerhoissa, joissa hän esiintyi, alkoi kuulla Steven vitsejä
henkilöstön kertomina.
Hän iskostui kaikkien alitajuntaan.
Hetkinen.
Sitä esiintyi kaikenlaisissa oudoissa esiintymistilanteissa.
Kerrankin esitystäni oli katsomassa noin sata opiskelijaa.
Mielenkiintoni ovat kielet.
Ammattikoomikkona kieliä on osattava.
Ja tottahan se on, jotkut ovat sanaseppoja ja toiset taas...
He eivät kai ole seppoja.
Se ei ollut teatterilava. Se oli luokkahuone
pienellä lavalla teatterikurssilaisille.
Ei ollut tietä lavan taakse, täytyi mennä luokan läpi ulos.
Sain esitykseni loppuun, sanoin: "Kiitos ja hyvää yötä."
Ja he yhä istuivat siinä.
Joten menin ulos ja sanoin: "Se on oikeasti ohi nyt."
Yhä he istuivat luokassa.
Kävelin yleisön läpi ja aloin puhua.
En tiedä, mitä sanoin.
Meillä on ollut hauska ilta.
Se on hyvin tärkeää.
Minulta aina kysytään, mikä mottoni on.
Mottoni?
"Naura kerran päivässä.
Koska päivä ilman päivänvaloa on kuin...
...yö."
Lähdin, ja sillä oli hienoinen pillipiiparivaikutus.
He alkoivat seurata minua.
Lopulta vein yleisön ulos kadulle
ja kävelin heidän mukanaan.
Kävelin ulkona yleisö seuraten minua.
Vastaan tuli vedetön uima-allas.
Sanoin: "Menkää kaikki altaaseen.
Uin teidän läpi."
Kotiin saavuttuani tajusin, että jotain hyvää oli tapahtunut.
Siitä alkoi tärkeä osa uraani.
Lähdin lavalta.
Nyt täytyy lähteä. Olette olleet loistava yleisö.
Kappas. Taidanpa lukea jonkin aikaa.
Kaikki vain avautui.
MARTIN MULLIN ÄÄNI KOOMIKKOYSTÄVÄ
Hän vei ihmisiä hampurilaisille, joita tilasi 350
tai jotain sellaista.
Näitkö esitykseni?
Olin Krystalissa.
Oliko hampurilainen hyvää?
En saanut sellaista.
Näin vain parin tarjoilijan itkevän.
Kun hän viimeksi teki niin,
tuli valituksia korttelinkin päästä.
Melun tasosta valitettiin poliisille.
Sadat ihmiset nauroivat.
Tiedoksenne, myyn huumeita esitysten välissä.
Saapuiko poliisi? Luoja.
- Ulkona. - Höpöttävät.
- Ovatko he ulkona? - Joo.
Jos poliisi tulee, olkaa luonnollisesti.
Jos poliisi tulee, haluan kaikille ilmapallohatun,
jotta minua ei eroteta joukosta.
Älkää olko huolissanne. Tämä on minun ongelmani.
No niin, revitään paikka palasiksi!
Omistaja sanoi: "Meillä menee hyvin,
mutta monia Steve Martineja ei käy."
Kuin olisin isokin vetonaula.
Mietin, mitä hän höpötti.
Minulla oli viisi tonnia velkaa.
Yliopistokeikoista ei saanut paljoa.
Lupauduin pääesiintyjäksi San Franciscon Playboy Clubille viikoksi.
En ollut tottunut vanhempaan yleisöön, mutta tarvitsin rahaa.
Olen puvussa, koska tämä ravintola on ainutkertainen.
SISÄÄN VAIN PUKUTAKEIN JA KRAVATEIN
Sanoin muusikolle takahuoneessa:
"Salihan on täynnä ihmisiä."
Hän katsoi minuun ja teki näin...
"Puputarjoilija esitteli minut Steve Millerinä."
Ihmiset eivät maksaneet nähdäkseen minut.
Tapahduin vain siinä sivussa.
Koiranpentu.
Kuulin erään sanovan: "En ymmärrä näitä vitsejä ollenkaan."
Siitä hetkestä ei voinut olla ylpeä. Tiedättehän.
Kuolema. Komediakuolema.
Se on pahempi kuin tavallinen kuolema.
Ehkä olin aikaani edellä.
"Missä on se unelmieni vanhantyylinen viihdemaailma?
Tässäkö se oli?
Missä teemakappaleeni on?"
Komedia on oikeaa ajoittamista. Sitä ei voi kiertää.
Jos yleisö ei anna käyttää ajoitusta, sitten on kuollut.
Haluaisin kertoa vitsin...
"Vaihtoehtoja:
Lopeta.
TV.
Todennäköinen mahdollisuus."
Haluan viihdealalle.
"DOC" VIERAILEVANA ESIINTYJÄNÄ 1975
En voi uskoa tätä.
Hei, valehtelisinko minä?
Siinä sitten olin.
Minulla oli esitykseni, jota olin työstänyt kymmenen vuotta.
Se on kuin kulman takana odottamista.
Sitä on laukut pakattuina valmis lähtemään.
Sitä vain odottaa bussin saapumista.
"Bussini tultua nousen siihen laukkujeni kanssa."
ELOKUU, 1975
Jos näytän vain pelleilevän täällä lavalla,
en aikonut kertoa tätä, mutta...
Jätän viihdealan tänään. Kiitos.
Tämä on viimeinen esitykseni ollessani viihdealalla.
Joten minä vain teen kaikenlaista, mitä olen halunnut tehdä.
Ei ole väliä, jos juttuni on liikaa,
jos minua vihataan
tai jos arvostelijat sanovat:
"Minusta tämä ei ollut mitenkään mahtava..."
Joten teen kaikenlaista, mitä olen halunnut aina tehdä.
Olin todella tyhmä.
Kesti hetken huomata, ettei tällainen esitys toimi kaikkialla.
The Playboy Clubilla se oli outo valinta.
The Boarding House oli trendikäs paikka.
Siitä tuli suosittu outoutensa vuoksi.
Tekeekö koskaan mieli tehdä jotain hullua?
Jotain ihan sekoa. Murhataan joku.
Syy on sukupolvesta johtuva.
Oli ruohoa polttavien hullujen sukupolvi,
joka saattoi tajutakin Steveä.
He eivät käyneet The Playboy Clubilla.
Sekoitan ensin kortin. Käytän kuuluisaa lehmä laitumella -sekoitustyyliä.
KORTIT Lehmä laitumella -sekoitus...
(Pudota kortteja kädestä toiseen tehden plop-ääntelyä)
Mikä on horoskooppimerkkisi?
Skorpioni. Minä olen kalut, joten...
On löydettävä oma yleisönsä.
MICHAEL ELIASIN ÄÄNI KIRJOITTAJAKUMPPANI
Steve teki niin.
He tulivat hänen vuokseen. He olivat hänen fanejaan.
Täytän ilmapallon aina sanoilla. Jos se poksahtaa, kuuluu:
"Hitto!"
Koiranpentu.
Itse asiassa tämä on ehkäisylaite.
Näytän, miten se toimii.
Jos tämän laittaa päähän...
...kukaan ei puhu sinulle.
Haluaisin hetkeksi vakavoitua.
Lavalla tunsi olevan jonkun todella ainutkertaisen,
jonka halusi vain nähdä.
Taidan sanoa hyvät yöt nyt.
Tavallisesti kävelisin vain pois lavalta
takaisin pukuhuoneeseen, mutta...
...en taida tehdä niin tänään.
Tänään taidan...
...lähteä Bananalandiin.
Siellä on todella kaunista tänään.
Se vain...
Pieniä miehiä on banaaninkuoritakeissaan ja banaanikengissään.
Heillä on pienet banaaniautot.
Bananalandissa on loistava olla, koska...
...siellä vain kaksi asiaa on totta.
Yksi: kaikki tuolit ovat vihreitä.
Ja kaksi: mikään tuoli ei ole vihreä.
Sinne minä menen.
1960-luvun loppu kesti noin vuoteen 1975.
Se oli synkkä ajanjakso,
jolloin hyvin pukeutunut valkopukuinen mies vei sinut muualle.
Jos uskoi häneen, sai hauskan kyydin.
HAUSKA MIES TEKEE KAIKEN
STEVE MARTINIA EI HÄIRITSE "OUDOKSI" KUTSUMINEN
HÄN VIE HASSUNKURISUUTENSA SUORAAN KADULLE
kömpelö ja hassu esitys,
joka saa miettimään asioita itsestään naurun kautta.
STEVE MARTININ AIKA ON EHKÄ NYT.
Mutta The Boarding Houseen mahtui vain 300. Se ei ollut suuri menestys.
Mutta täysi sali saa tuntemaan, että jotain on tapahtumassa.
Kaikkien on oltava yhtä.
Siksi aion nyt astua kansan joukkoon.
Älkää koskeko minuun.
Kun sivu kääntyi seuraavaksi, tunsin oloni upeaksi.
S.F:n The Boarding Housessa oli sensaatiomainen viikko.
Tyrmistyttävä ja yllättävä menestys.
TORSTAI, 14. ELOKUUTA
STEVEN 30-VUOTISSYNTTÄRIT
Ensimmäistä kertaa olin valmis kaikkeen.
Esitys alkoi olla kohdillaan.
Oi, hai puree
Hampaillaan, kulta
Ja se pitää ne helmeilevän valkoisina
Oi, hai puree
Hampaillaan, kulta
Ja se pitää ne helmeilevän valkoisina
Oi, hai puree
Hampaillaan, kulta
Ja se pitää ne...
Tässä yksi mitä hauskimpia tyyppejä, herra Steve Martin.
- Steve Martin. - Vau.
Hän palaa tekemään jotain.
En tiedä ollenkaan mitä.
On hienoa palata tänne.
Se kuulostaa kornilta, tiedän. Kaikki esiintyjät aina sanovat:
"On hienoa palata tänne."
Kuulostaahan se teeskennellyltä, mutta vilpittömästi sanon:
"On hienoa palata tänne."
- Cher, hienoa olla täällä. - Kiitos.
Tai itse asiassa, anteeksi, on hienoa olla tässä.
Joo, tuota... No, itse asiassa on hienoa olla tässä.
Tässä on hienoa olla.
Steve on aivan tajuton.
Hän aina tekee näitä outoja, hulluja, ihmeellisiä asioita.
- Hetkinen nyt vain. - Mitä aiot...?
Sanot, että teen outoja ja hulluja juttuja, John.
On hienoa olla tässä. Vau!
Muistan, että tuolla oli hienoa olla,
mutta tässä on hienoa olla.
Ja se pitää ne helmeilevän valkoisina
Röyhkeys kiehtoi minua aina.
Haluaisin pyytää jotain. Voitko ottaa kuvan minusta?
Anna kun otan rennon otteen, kuten...
Kuten...
Aloin luoda hahmoa itselleni.
Nämä kamerat ovat loistavia. Idioottikin osaa...
Ylitsevuotavan itsevarman idiootin.
Huomasin, että parodioin viihdemaailmaa.
ADAM GOPNIKIN ÄÄNI TOIMITTAJA
Hänen esityksessään oli kyse esittämisen absurdiudesta
ja siitä naurettavuudesta, että seistiin muiden edessä hauskuuttamassa näitä.
Näytänkö tyhmältä?
Mutta se oli röyhkeän tyhmää.
Olenko häpäissyt itseni?
Ja röyhkeää tyhmyyttä ei voi olla huomaamatta.
Astuin näihin liukuportaisiin jo 40 minuuttia sitten.
Kun inttää jotain, mikä on väärin.
Apua!
Hän esitti paskiaista, joka käyttäytyy kuin paskiainen
ja joka haluaa toisten tietävän, että hän tietää sen.
Että kumpikin nauramme samalle paskiaiselle.
En harrasta Vegas-esityksiä.
Vegasissa pääsylippu maksaa 15 dollaria.
Sitä maksaa rahat ja istahtaa alas.
Lämppärinä toimii yleensä laulaja.
Hän on loistava, pitää tapahtuman käynnissä.
Hänen sanoistaan ei saa selvää, mutta ei sen väliä.
Hän on viihdyttävä.
Hei, iltaa, naiset ja herrat...
Esirippu ylös, valo päälle
Nyt esittelen bändin.
Frank on vanha ystäväni. No niin.
Ystäväni Sammy Davis Jr. No niin.
Kas, hienoa olla... tässä.
Oi, hai puree
Steve Martin, olen itseni hyvä ystävä, no niin.
On hienoa olla täällä!
Ja nyt on aika hieman tanssia. Kas näin!
Sammy tuli luokseni. Se oli heti merkki kannatuksesta.
En tiennyt, mitä olisi pitänyt tehdä.
Emme halanneet kotona.
Minunko pitää halata? En tiedä.
Kuutisen minuuttia hauskimpia juttuja,
mitä olen aikoihin nähnyt.
Se oli mahtava. Todella hauska.
Tunsin olevani ainoa, joka teki tätä uutta komediaa, mutta...
11. LOKAKUUTA, 1975
Livenä New Yorkista, tämä on Saturday Night!
Näin Saturday Night Liven ja ajattelin: "Ai. Voi ei."
- Haluaisin... - Haluaisin...
...ruokkia sormenpääsi...
...ahmoille.
Joku muukin teki sitä.
Tiesin hänet, kun hän kirjoitti Smorthers Brothersiin.
Kirjoitin silloin Laugh-Iniin.
Niiden välinen matsi oli tasainen.
Myöhemmin Lily Tomlin ja minä näimme hänet luullakseni LA:ssa.
Hei, jätkä. Haluatko polttaa ruohoa?
En halua marihuanaa.
Marihuanaa? Tämä on ruohoa.
Olin silloin myös todella naiivi.
Minulta kysyttiin: "Haluatko nuuhkauksen?"
Minä sanoin: "Toki."
Mietin jonkin puuttuvan.
Teimme syvästi poliittista satiiria.
Ja... Steve ei sitä tehnyt.
Ohjelma oli kuumaa kamaa.
Heillä oli voittoputki päällä.
Minulla oli hieman vetovoimaa,
mutta olin yhä aika tuntematon.
Halusin lahjakkaita ihmisiä.
Steve oli riski.
Hyvät naiset ja herrat, Steve Martin!
Minulle riskien otto on happea.
Jos elää tylsästi, miten voi tuntea elävänsä?
Muistan vain pari kertaa, jolloin ennen esitystä
ajattelin: "Odottakaas, kun he näkevät tämän."
Yleensä toivoin vain, että esitys menisi hyvin.
En koskaan unohda, miten hienoa oli olla tuolla.
No niin, nyt siirrymme.
Anteeksi.
No niin.
Käykö kamera jo? Käy. Hyvä on, hyvä on.
Illan aloituksena haluan aina tehdä yhden mahdottoman asian.
Nyt aion imeä tämän jakkaran keuhkoihini.
Voihan. No niin.
No, tässä jotain mitä ei usein näe.
Esittelyssä Fido-flex, digitaalinen vartiokoira.
Nyt on aika pelata Jeopardy 1999:ää.
Zoom!
Ei, minun pitää...
Zoom!
Muistan ajatelleeni, miten upeaa oli, kun oli muitakin.
Mikä on lempimaamassasi?
Dalmatian saaret, Jugoslavian rannikolla.
Se eteläinen, joka on lähempänä?
Hieman 30. asteen yläpuolella!
Olin työskennellyt yksin 15 vuotta.
Nyt olin sketsissä ja katsoin silmiin toista.
Hänen silmänsä välkehtivät, omat silmäni välkehtivät.
Se on mainio tunne.
Banjo on iloinen soitin.
Se sopii minunkaltaiselle koomikolle. Se on iloinen esine.
Voi laulaa:
Voi, murha ja kuolema Suru ja murhe
No niin, haluan soittaa viimeisen sävelen, ja sitten jatkamme eteenpäin.
Saanko kameran kuvaamaan sormiani?
Dave? Dave Wilson on ohjaajamme.
Aloittaisin kuvalla sormistani. Käykö?
Tein saman harjoituksissa, luulin meidän sopineen jo tämän.
Pahoitteluni. Selvä, soitan jotain muuta.
Kyllä se käy. Ei tämä mitään, eikö näin?
Se vain...
Sitä vain odottaa saavansa pyytämänsä.
Se häiritsee kaltaistani esiintyjää, ammattilaista.
Anteeksi, jos näytän vihaiselta. Kaipa sitä hieman olen.
Se todella loukkaa, tiedättehän?
Se loukkaa teitä, jotka tätä katsotte, jos minä, esiintyjä,
tulen lavalle enkä saa yhteistyötä. Tiedättehän?
Eikö takana oleva tiimi autakaan minua?
Anteeksi nyt vain.
Anteeksi, mutta olen vihainen.
Anteeksi.
Palaamme mainoskatkon jälkeen.
Minulla oli esitys seuraavana päivänä, maanantaina.
- 15 minuuttia, Steve. - Kiitos.
Kysyin, miten suuri yleisö oli.
"7 000 ihmistä," hän sanoi.
Huudahdin: "Mitä?"
Ja se iski kuin aalto.
"Jokin on muuttunut."
Kiitos. Pidä se.
Suurentava linssi.
Tuplaviski.
Onko hän tuttu?
Hän on juontanut Tonight Show'ta.
Haluan vietellä Steven.
Hän ilmestyi 70-luvulla.
Se oli kuin hehkulampullinen energiaa.
Tämä olisi silkkaa hauskuutta.
BANANALANDIN PÄÄBANAANI
Olen höpöttelevä mies.
Hyvä, Steve! Hienoja juttuja.
Yksi virkistävimmistä
koomikoista pitkään aikaan on Steve Martin.
Hän mainostaa olevansa
villi ja hullu mies lavalla.
Tsekkiläisveljesten ensimmäinen kerta oli ihan ookoo.
Olemme villejä ja hulluja.
Unohdimme asian.
Seuraavan kerran ollessani juontajana Danny halusi tehdä toisen.
Ja yhtäkkiä sketsi alkoi, ja vastassa oli...
Menimme katsomaan ohjelmaa.
Saavuimme teatteriin. Ihmiset jonottivat sen ulkopuolellakin.
En ajatellut, että hän olisi lämppäriesitys.
Aloin nähdä kaninkorvia ja ajattelin:
"Herranjestas, he ovat täällä hänen vuokseen."
On hauska nähdä yleisössä ihmisiä
amatöörimallisilla nuolilla pään läpi.
Tämä tietenkin on ammattilaisen malli.
Se on Saksasta, maksoi 150 dollaria.
Mutta... ei se minua haittaa!
Koska olen villi ja hullu tyyppi.
Tämä on varmasti hyvin mahtava juttu.
Steve saa aplodit seisaaltaan koomikkona.
- Niin käy harvoin. - Niin, on ollut...
Viimeinen puoli vuosi on ollut valtava.
- Niin. - Olen hyvin kiitollinen siitä.
- Hieman ihmeissäni, mutta iloinen. - Niin.
Nyt pidetään hauskaa!
Suurin muutos oli... Esiinnyin eri paikoissa
ja vein yhä yleisöjäni ulos.
Huomasin heidän olevan liikenteen edessä.
Autojen päällä. Ajattelin lopettaa sen tekemisen.
Siitä oli tulossa liian vaarallista.
Mainitsin sen aiemmin huumevitsinä.
Inhottaa tehdä niin.
Se luo myyttejä. En harrasta huumeita enää.
Lopetin täysin ja inhoan niitä yhä käyttäviä...
No, otan yhden pillerin hauskanpitoa varten. Ehkä se on tuttu.
Se on uusi juttu. En tiedä, käytättekö.
Uusi juttu... Se pienentää.
Suurin piirtein tämän kokoiseksi.
Mainosta levyäsi.
Ovatko ne suunniteltuja vitsejä?
Ei, ne ovat spontaaneja. Joka levy on erilainen.
Aikamoinen. Miljooniako niitä julkaistiin?
Joo, äänitin miljoona.
Ja ne ovat kaikki erilaisia.
Steve Martin. Let's Get Small.
Ne ovat hauskoja vitsejä.
Tätä voi soittaa levysoittimella.
Juuri niin.
Olen kotona, istuskelen ystävieni kanssa.
Istuskelemme siinä. Joku sanoo:
"Hei...
Ryhdytään pieniksi."
Veljeni äänitti hänen levynsä ennen Saturday Night Liveä.
Ennen Tonight Show'ta. Ne olivat varastossa pari vuotta.
Toki ei kannata ryhtyä pieneksi, jos ajaa.
Mutta toissa kerran ajellessani mietin: "No olkoon."
Niinpä ajelin...
PARHAIMMAT LEVYT JA KASETIT
Kädessäni on ensimmäinen platinaa saanut komedialevy.
Eli levyä on ostettu miljoona kappaletta.
On kunnia tietää, että miljoona levyä myytiin,
mutta on myös aika outoa tietää,
että on miljoona hullua tässä maassa.
Heitä on enemmänkin.
He ovat vasta nyt löytämässä sinut.
No...
Hän ei uskonut levysopimukseen.
Hän päätyi myymään yhdeksän miljoonaa levyä.
VIIMEIN!
AMERIKAN KUUMIN KOOMIKKO
Millainen päiväsi on?
Esimerkiksi tänään. Olit Good Morning, Americassa.
- Kyllä, tein sen. - Teit sen.
Sitten lennämme Washington DC:seen.
Kaksi esitystä Kennedyn taidekeskuksessa.
Siellä kysyin promoottorilta:
"Osaatko sanoa, paljonko tienaan?"
Hän vastasi: "25 000."
"Sehän on loistavaa," sanoin.
Hän siihen: "Toinen esitys on vielä parempi."
Ja sitten palaamme tänne ja menemme...
Luullakseni menemme Bostoniin.
Käymme 50 kaupungissa 60 päivässä.
Kuinka monta täällä on?
Kaksi, neljä, kuusi, seitsemän,
kahdeksan, kymmenen, 11, 12, 13,
16 ja 17.
Lisäksi tyyppi baaritiskillä. 18.
Pitäisikö puhua kauemmin?
Ei, ehkä ei. Naurettava ajatus.
Steve Martin myi loppuun ennen mainonnan loppumista.
Mennessämme ravintoloihin
kuulimme toisten ihmisten käyttävän hänen vitsejään.
He kai vain olivat todella iloisia voidessaan olla osa jotain.
Se oli kulttuuri-ilmiö.
Voi ei, jalkojani alkaa tanssittaa!
Emme käyttäneet videoprojektoria tai mitään.
Siellä oli 20 000 ihmistä. Kaikki ymmärsivät vitsit.
Siinä taisi tapahtua niin,
että esityksen luonne päihitti siinä esitetyt materiaalit.
Sitä esitti aina sormenpäihinsä asti.
Jokainen liike oli tärkeä.
Mikään ei ollut tilanteeseen sopimatonta.
Sitä ohjasi yleisöä esityksellään.
No niin. Haluaisin...
Hän esiintyi 60 kertaa loppuunmyydysti vuonna 1977.
Viime kuussa hän konsertoi yksin Etelä-Kaliforniassa -
9 000 fanin edessä Anaheimin kokouskeskuksessa.
Aika lähellä lapsuuden kotipaikkaansa Garden Grovea.
17 vuotta sitten seisoin Disneylandin kaduilla
myyden opaslehtisiä 25 sentistä.
Yksi suurimmista iloistani on ollut voida...
...ei nyt palata limusiinilla,
mutta palata näkemään vanhoja ystäviä
ja olla se sama Steve...
Steve, eräs vanha ystäväsi tuli.
Niinkö? Heittäkää ulos.
Erään kerran istuimme talon kuistilla Aspenissa.
Hän kysyi: "Onko tämä nyt sitä elämää?
Kirjoitimme mahtavaa komiikkaa.
Juomme hyvää viiniä. Ihastelemme kaunista auringonlaskua.
Tämä on... Tämä on mitä parhainta."
Muistan miettineeni, ettei se ollut mitä parhainta.
Halusin tyttöystävän.
Millainen on rakkauselämäsi?
No...
Oletko naimisissa? Hetero? Hullu?
APRILLIPILAKIERTUE
Mieti sitä näin. Jos nain jonkun,
pitäisi sanoa hänelle: "Lähden tästä kiertueelle kuukausiksi.
Nähdään sitten joskus."
En ole koskaan... Minulla ei ole kotielämää.
Se on viihdealan myytti.
Luulee tapaavansa tyttöjä, ei tapaa.
Olen täällä yhdeksän päivää.
Ei minulla ole aikaa tutustua kunnolla.
En harrasta yhden yön juttuja.
Mielestäni pitäisi tutustua kunnolla,
jopa rakastua ennen kuin...
...käyttää toista häpäissen hänet.
Haittaako jos suutelen sinua?
Ei haittaa.
Hyvä.
Muistan tuon tulevaa varten.
Tunnut olevan mies, joka ei paljasta liikoja.
Kukaan ei pääse liian lähelle Steve Martinia.
Silti persoonasi lavalla on
"villi ja hullu tyyppi, valmis kaikkeen."
"Riisun housuni ja juoksen sinne tänne koira edessäni."
Niin.
HAMMASTAHNA KYNSILAKKA
Täytyy sanoa tämä. Menestyksekäs liikemies
istuu ison, elegantin työpöydän takana edessään upea näkymä.
Jos menestyy viihdealalla, päätyy ratsastamaan norsulla.
Muistan jutelleeni Carl Gottliebin kanssa. Hän sanoi:
"Kun televisionäyttelijä kävelee huoneeseen, kaikki sanovat:
'Hei, miten menee? Olet mahtava.' Ja kävelevät pois.
Kun elokuvanäyttelijä saapuu, kaikki katsovat ihaillen."
Pidän siitä. Se teki vaikutuksen.
Steve, parempi ryhdistäytyä.
Sait ison elokuvatarjouksen.
Niinkö?
Mikä se sellainen on?
Stand-upista elokuviin siirtyminen on järkevää.
Vaikka tekisin urani parhaimman stand-up-esityksen,
seuraavana päivänä se on poissa.
Oho! "Hittolainen!" Mitä?
Lisäksi piti lentää Floridaan.
Mutta jos teen elokuvan, voin tehdä seitsemän ottoa,
saada kohtaus oikein, ikuisiksi ajoiksi,
ja sitten elokuva menee Floridaan.
Mainio valinta.
Olet ollut muissakin elokuvissa.
Olin Tuulen viemää -elokuvassa.
Tein Alastoman sataman.
- Niinkö? - Viettelysten vaunun.
Ja nyt Superhulttion.
Sen nimi oli aluksi Banana Boulevard.
Se kertoo miehestä, joka ei kestä maailmaa.
Hän tulee hulluksi ja lähtee Bananalandiin.
Minulla oi 17 versiota siitä.
Niitä ei voi tuottaa, tiedättehän?
Kirjoitin sen yhdessä Carl Gottliebin kanssa. Hän kirjoitti Tappajahain.
Kalaelokuva.
CARL GOTTLIEBIN ÄÄNI
Mukana oli myös Elias, loistava komediakäsikirjoittaja.
Annan haastatteluja romaanistani,
mutta kaikkia kiinnostaa vain Superhulttio.
"Mikä on lempikohtasi? Mitä kirjoitit siihen?
Millaista oli kirjoittaa Steve Martinin kanssa?"
Haluan myydä kirjaani.
LAATUKAMAA
Hän inhoaa näitä tölkkejä!
Pysykää kaukana tölkeistä!
Selitä, mistä siinä on kyse.
Kun näin elokuvan valmiina,
en oikeasti tiennyt itsekään.
Tuollakin on tölkkejä!
Sitten kysyin ystäväni mielipidettä.
Hän tykkäsi siitä. "Se kertoo historian naivimmasta ihmisestä."
Lisää tölkkejä!
Kuole, paskiainen!
Steve Martin, Amerikan kuumin nuori koomikko.
Hän on edennyt valkokankaalle
tehden ensimmäisen elokuvansa, Superhulttio.
Se oli heti hittielokuva.
SUPERHULTTION TRAILERIN MAAILMAN ENSI-ILTA
Steve hermoili, mutta ei antanut sen näkyä.
Alan ensimmäinen sääntö on, ettei saa näyttää hikoilevansa.
Lavalla ollessani
saatoin yhtäkkiä päättää olla kissa.
Oho! Anna se tänne!
Tai että olen R. Crumb.
Tunsin aina, että esitys muovautuu halujen mukaan.
Se on älykäs, jos niin haluaa.
Se on tyhmä, jos niin haluaa.
Se on parodia, jos niin haluaa.
Ovatpa nuo hyvät paikat tuolla.
Esitys on alkanut!
Pidin hänen takanaan kävelemisestä.
Saatoin nähdä, kun ihmiset eivät uskoneet silmiään.
"Hemmetti, tuohan on Steve Martin."
BESTSELLERIT MARTININ CRUEL SHOES
Hän veti isommat yleisöt kuin Fleetwood Mac.
Samassa tapahtumapaikassa.
Unohdamme usein, että 70-luvulla -
Steve ei ollut niinkään menestyksekäs koomikko vaan kuin rokkitähti.
Ensimmäinen koomikko, joka esiintyi stadioneilla.
Se oli hyvin outoa ja kummallista.
Se oli kuin... Se tuotti paniikkia.
Koska hän oli suurimmaksi osaksi yksin elämässään.
Huippuna oli kolme päivää Nassau Coliseumissa.
45 000 ihmistä.
Koko elämäsi on ykkönen.
No, nyt voi mennä vain alaspäin.
Steve!
Rauhoitutaanpa, ettei tule loukkaantumisia.
Voitko antaa nimmarin tupakkaani?
Yleisön koko ei ollut koskaan ongelma.
Maanisuus oli.
Olen hieman pettynyt. Odotin enemmän kuvaajia.
No niin.
Luulin tekeväni yhä komiikkaa.
Mutta todellisuudessa olinkin juhlien isäntä.
No niin, hyvä. Toistetaanpa nyt nonkonformistin vala.
Lupaan olla erilainen.
Lupaan olla erilainen!
Lupaan olla ainutlaatuinen.
Lupaan etten toista muiden sanomia asioita.
Hyvä! No niin.
ANTEEKSI NYT VAIN!
Oli hetki, vuoden 1975 tai 1976 paikkeilla,
jolloin olin todella hauska.
Mutta 80-luvulle tultaessa se ei ollut enää uutta.
MIKÄ TEKEE MINUSTA VILLIN JA HULLUN OSTON?
Sitä kutsuu tiskijukan paikalle.
"Päivää." Hän siihen...
Matkustaessani lentokoneella
lentoemännät tekevät aina sinua, niin sanotusti.
He mainitsevat villin ja hullun tyypin
ja sanovat: "Anteeksi nyt vain."
Eikö olekin hauska juttu?
Astuisiko oikea Steve Martin esiin?
Häntä ei missään näkynyt,
mutta yli 100 Steve Martin -wannabea oli paikalla.
Se ei minua haittaa, koska olen villi ja hullu tyyppi.
No niin. Onko hauskaa, lapset?
Anteeksi nyt vain!
Anteeksi vain!
- Excusez-moi nyt vain! - Anteeksi...
Anteeksi nyt vain!
Revin häneltä kohta naaman pois!
- Kysynpä jotain vakavaa nyt. - Selvä.
- Vaihdoit asenteesi vakavaksi. - Niin.
Ansaitset isoja summia. Oletko nyt onnellisempi
kuin sanotaan viisi vuotta sitten,
kun rahaa oli vähemmän?
- Verrattain ajatellen. - Raha ei tuo onnellisuutta.
Ymmärrän mitä tarkoitat. Et halua vastata vakavasti.
Ei, tarkoitin sitä.
- Se ei tuo onnellisuutta. - Niin.
Henkilökohtaiset ongelmat eivät katoa.
- Aivan. Onko sinulla... - Ei voi maksaa itseään ulos...
Onko sinulla ongelmia, joista voisimme puhua?
Aloitettuamme tämän laskin alleni.
Tässäkö?
Ei se mitään...
Olin pukuhuoneessa. Hänen isänsäkin oli siellä.
Steve käveli täydellisten viiden tunnin jälkeen sisään,
ja isä kysyi: "Tiedätkö, mikä esityksessä on vialla?"
No, livahdin äkkiä ulos.
Esityksessä ei ollut mikään vialla.
Haluan tehdä jotain ainutkertaista.
Vanhempani ovat tänään yleisössä. Haluaisin esitellä heidät.
He ovat aina olleet vanhempani. Ja...
Perhe ei ollut... tavoite minulle.
Minulle ei opetettu sen olevan mitään fantastista.
Ja...
En tiedä sanonko sen nyt oikein, koska se on...
...yleinen asia useimmille. Sitä se ei minulle ollut.
En voi hymyillä enää kovin kauan.
Toisaalta sitä tunsi saavan ylitsevuotavaa rakkautta osakseen.
Mutta se ei tuntunut odotetun tuntuiselta.
Sellainen luo ahdistusta.
Kysyin häneltä: "Etkö tunne riemua esityksen lopussa?"
Hän katsoi minua ihmetellen. "No, en oikeastaan."
Mietin, että se oli epätavallinen kommentti esiintyjältä.
Olin eristäytynyt ja yksinäinen.
Sitä ei voinut mennä ulos.
Oli vaikea löytää aikaa olla yksin, paitsi jos on todella yksin.
Tiedättehän?
Oma hiljaisuus ei ole tukena.
Sitä haluaa ihmisten pitävän sinusta.
Mutta se jättää ihmisen tietyllä tavalla kylmäksi.
On helppo päätellä, että tekee sitä kaikista vääristä syistä.
"KAIKKI TÄMÄ... MINULLE..." STEVE MARTIN
Vegasissa näki valaistut pöydät takana.
Näin tyhjän pöydän.
Myöhemmin koomikkoystäväni sanoi:
"Ehkä joku ei vain tullut paikalle."
Mutta se lisäsi murheellisuuttani, jonka alle olin vajoamassa.
En halunnut nähdä sitä. En halunnut joutua alamäkeen.
En tarvitse mitään näistä asioista!
En tarvitse sinua, en mitään.
Esitykseni oli pohjimmiltaan käsitteellinen.
Kun konsepti ymmärrettiin,
ei voinut kehittää enää mitään.
Loin oman umpikujani.
Tunsin olevani stand-up-komiikan hurjaa kulkevassa junassa.
Toiselta suunnalta oli tulossa vastaan elokuvien juna.
Tehtäväni oli päästä stand-up-junasta heittäytymällä elokuvajunan kyytiin.
Mietin saavani aloittaa alusta.
"Voin oikeasti olla uusi ihminen."
Elokuussa 1980 Steve lopetti kiertueensa.
Hän oli historian suurin koomikko.
Hän ei enää esittänyt esitystään.
Esitys rakennetaan.
Tein omaani kirjaimellisesti 15 vuotta ennen kuin se loksahti.
Mikset lopettanut?
Olin liian tyhmä siihen.
LOPPU
No, ei.
Valitettavasti tarina jatkuu.
Suomennos: Laura Juka