- Zaradi občinstva se ne morem zbrati. - Saj ne bojo gledali tebe.
- Si prišla igrat ali se razkazovat? - Nekatere znamo oboje.
- Zakaj se gledata z Andreujem? - Pozdravila sem ga, ne poljubila.
- Ne še. - Nič ne bi imela proti. Čeden je.
Osvajaš tipa, ki je všeč tvoji sestri?
- Andreu ti je všeč? - Ne.
- Obsedena je z njim. - Ni mi všeč!
- Andreu ti je všeč? - Ne! Utihni.
Opravljivkam poveš, sestri pa ne?
- Si mu povedala? - Ni kaj povedati.
- Lahko igramo, prosim? - Bi rada igrala?
- Ja. - Prav. Ampak če zmagam,
bom Andreuja povabila na ples. Saj ti je vseeno.
To!
- Dajmo, Mariona. Saj bo šlo. - Daj!
Dajmo, Mariona!
Dajmo, Julia!
To!
Mogoče bo Andreu zdaj moj.
Prekleto, kaj se dogaja?
Ljubica, dva tipa merita v nas.
Vem, mama. Vidim ju.
Nočem prekinjati klepeta, ampak čas je.
Lahko še enkrat govorim s Tonyjem?
Nam ne bosta izpolnila zadnje želje?
Kaj delaš?
Prav ima.
Stricu Franku so pred usmrtitvijo dovolili, da pokadi kubansko cigaro.
Si zmešan? Bi rad razjezil šefa?
Poleg tega, se ne bi rad vrnil? K mami?
Tega ne bom naredil. Sprijazni se.
Srečo imate.
- Sta opravila? - Živjo, Tony.
- Gala, kakšno presenečenje. - To lahko uredimo drugače.
- Pogodiva se. - To je rekel tudi Fred, pa glej, kje smo.
Nimam toliko denarja, kot ti ga Fred dolguje,
ampak lahko vračam po obrokih.
V La Mugi imamo družinski vinograd.
- Zakaj bi me moralo to zanimati? - Ker proizvajamo dobro vino.
V New Yorku bi se odlično prodajalo.
- Dolgočasiš me, Gala. - Poslušaj.
Poznam neko Edno, ki nas bo obiskala, ker bi rada kupila vse vino.
- Veš, koliko denarja je to? - Ne, koliko?
Pol milijona dolarjev.
Ja? Pa preostalih 14 milijonov in pol?
Samo po obrokih lahko plačam.
Če mi daš nekaj dni, ti lahko dam pol milijona.
Če pa nas ubiješ, ne boš dobil nič.
Sam se odloči.
Takole bova.
Vzel bom pol milijona kot prvi obrok.
Tri dni časa imaš.
O bog.
Moja moža bosta ostala in vam povsod sledila.
Če boste naredile neumnost, bo z vami konec.
Jasno?
Jasno.
LAND OF WOMEN
- Sta dobro? - Dobro? S Tonyjem si se pogodila.
- Ubiti sta nas hotela. - Prosim te! Itak nas bosta ubila,
ko bosta izvedela, da vinarna ni naša.
Andreu je.
Pravi čas, kot vedno.
Resno? Spet tisti policaj.
Kaj bova?
- Opozoriti ga moramo. - Ne, prenevarno je.
Nič ne reci.
- Ustavil bom. - Jaz bom opravil z njim.
Ne, nič ne opravi!
Jaz bom uredila. Samo ne ustreli nikogar.
Ne naredi neumnosti.
- Gala, ves dan te kličem. - Res? Nor dan je.
Kod hodite?
Kdo sta?
- Sorodnika. - Ja!
Moj stric Hank. In moj bratranec...
- Kevin. - Kevin.
Tvoja mama nima sorodnikov v Ameriki. Po očetovi strani...
Ne, po Fredovi, moževi strani.
Iz Milwaukeeja so. Obiskala sta me, ker me imata rada.
Španija zelo lepa. Olé!
Lepa je, ampak ne spoštujete omejitve hitrosti.
Dokumente, prosim.
- Vozniško in prometno tega avta. - Ja. Saj ju imava, ne, Kevin?
Pokaži mu vozniško in prometno.
- Res? - Ja, res.
Čakajte!
Milje sta zamešala s kilometri.
Vozila sta več kot 60 na uro po lokalni cesti.
Prav. Dovolj. Quintanilla. Pomiri se.
Ne vidiš, da so sorodniki?
No? Sta si ogledala mesto?
- Ja. Mesto. - Ne še.
V vinarno smo namenjeni.
Rada bi si jo ogledala, ker imata rada vino.
- Krasno. - Ja, vino.
Ni lepo? Notri je še lepše.
O tem sem hotel govoriti s tabo.
- Težavo imamo. - Težavo?
Kakšno težavo?
Uničili ste del vina?
Pa tako smo se trudili!
Malo smo izgubili. Pa ne zahvaljujoč tebi.
Nesreča je bila. Ves dan delamo.
- Nesreča? - V bistvu si ti kriva.
- Saj nisem bila tu! - Prav zato!
Daš ukaz in greš. Kje si bila?
Amat! Kličejo te.
Grofična je prišla! Te ni sram?
- Rajši se poberi. - Dajmo. Čim prej.
Adijo.
- Ne, nikamor ne grem. - O, pa greš.
Zadruga je naša. Siti smo te.
Žal mi je za vse in vem, da ste utrujene.
Če hočemo, da Edna kupi vino, moramo to urediti.
Bi rada delala? Prav.
Druge gremo domov.
Ti pa greš lahko k vragu. Gremo!
Zdaj smo res v riti.
Kam greste?
Tako je govorila babica. So te poslale k vragu?
One? Ne.
Ne. Tu imajo ženske močen značaj. Tako se poslovimo.
Ja. K vragu!
Se vidimo! Vidite? Razumela je.
Dojel sem, da nočejo delati.
Opazovala vas bova. Dan in noč. Jasno?
Ja. Jasno.
Kje so vse?
- One so lastnice zemlje! - Vem.
Vem, da so pomembne. Ampak vse to je pomembno tudi zame.
Ne morem jim povedati, ker me ne poslušajo.
Rajši čim prej uredi, ker je klicala Edna! Prej bo prišla.
- Čez tri dni. - Ne. Potem je vsega konec. Mrtva sem.
Zakaj sta še tu? Oprostita. Zaprli bomo.
Najin hotel je daleč.
Gala je prijazno ponudila prenočišče.
Preveč sta spila, pa ne znata piti.
Niti pod razno.
- Samo za eno noč. - Niti pod razno!
Nima pet zvezdic, ampak ne bo vama hudega.
- Samo ena postelja? - Ja. Ti boš spal na tleh.
Se ti zdim kokoš? Ne, kovanec bova metala.
- Čuden odnos imata, kaj? - Kot v vsaki družini.
Je tvoj pes prijazen?
- Odvisno. Pridi, Golfo. - Od česa?
- Opazujeva vas. - Ja.
Če boste poklicale policaja, bova opravila z njim.
- S tem mislim... - Ja, razumem.
Mi boš povedala, kaj se dogaja?
Amat, grozen dan je bil. Želim si, da se že konča. Samo spala bi rada.
Vem, da si jezen name, ampak nočem govoriti.
Smem nekaj reči?
Prihrumela si v moje življenje kot vlak.
Vdrla si v mojo hišo, v vinarno in vse postavila na glavo.
Ampak zaupam ti. Ker se spoznaš in si izboljšala naše vino.
Ampak ko pride čas za delo, izgineš.
Jaz pa se prestrašim, da se ti je kaj zgodilo.
Potem pripelješ ta čudaka, ki očitno nista tvoja sorodnika.
Pa ti si kriva, da zadruga razpada, ko te ženske najbolj potrebujemo.
Samo nase misliš. Ja, jezen sem nate, Gala.
Bal si se zame?
Ja.
Ne.
Malo. Nisi slišala, kaj sem rekel?
Hočeš, da ti zaupam?
Potem mi povej, kdo sta.
Počivat grem.
Že 24 ur nisem spal.
Ej. Kaj je narobe s tabo?
Kaj je narobe z mano? Pred petimi urami so nas hoteli ubiti.
Zdaj pa nas opazujeta.
Se ti res zdi pametno, da sta tu?
Lahko govorita bolj potiho? Spala bi rada.
Pištoli imata. Ne moremo se ju kar znebiti.
Policiji povejmo.
Res misliš, da jima bo Andreu kos?
Nočem ogroziti še koga.
Poleg tega bi Tony poslal druga najeta morilca.
Tvoj oče naju je spravil v to.
Jezna sem in žalostna, ampak same bomo morale urediti.
Sicer se ne bo nikoli končalo. Tonyju bom dala denar.
Kako jih boš spravila nazaj v vinarno?
Nisem mislila, da lahko koga sovražijo bolj kot mene.
- Ampak tebi je uspelo. - Nisi rekla, da spiš?
Prav. Govorila bom z njimi.
Ne, ne.
Babica, dovolj težav imamo. Potrebujemo rešitev.
Poslušale te bojo, pa naj stane, kar hoče.
Vem, kako jih bom prepričala.
Je to Nalda?
Lepo je.
Ojla?
Prav, umaknite se.
- Umaknite se! - Mama.
Mogoče ni pravi čas.
Trenutek, prosim!
Hči bi rada govorila z vami. Vem, da ste jezne, ampak pomembno je.
- Ne vidiš, da igramo? - Nočemo je poslušati.
Poberi se, ali pa te bomo zadele s tem.
- Vedela sem, da ne bo lahko. - Potem bova govorili z njimi.
- Pridi. - Ne. Nekatere stvari se ne spremenijo.
Še vedno ste zanič.
- Kaj delaš? - Branim te kot v šoli, ko so ti nagajali.
- V šoli se nisi nikoli postavila zame. - Ne?
Hočeš, da te poslušajo ali ne? Niste kot vino.
Z leti ste slabše.
Zakaj sem te potem vedno premagala?
Poslušaj, ljubica.
Že 45 let nisem igrala bitlles. Pa te premagam z zaprtimi očmi.
Če se ne bojiš.
Da bi se te bala? To pa ne!
Odigrajva partijo kot v dobrih starih časih.
Če zmagam, boš poslušala mojo hčer.
In če izgubiš?
Če izgubim, gremo iz mesta. In ne boš me več videla.
Kaj? Mama. To ni dobro, mama.
Velja.
- Stava? Tako mi pomagaš? - Zaupaj mami.
- Srečno, babi. - Sreča je za štoraste.
Nadarjeni je ne rabimo.
- Kaj je to? - Jezus.
- Nisi prišla uredit težave? - Ja. To je rezervni načrt.
- Uspelo bo. - Mama, tu sem.
- Živjo. Kličem te. - Živjo, Montse.
Vem, da sva bila sinoči zmenjena.
- Oprosti, pozabil sem. - Nič hudega.
- Lahko se dobiva danes in poklepetava. - Danes?
- Moram ti povedati... - Veliko dela imam, trgovka pride.
- Ja. - Naporen dan bo. Saj ne, da nočem.
- Ja, veliko dela imaš. - Oprosti. Drugič bova govorila.
V miru. Prav?
Gala. Živjo, Kate.
Lahko govoriva? Pomembno je.
Ne morem. To je pomembnejše.
Lagala si mi o njiju. Med njunimi stvarmi sem našel naboje.
Ne skrbi zanju. Vse imam pod nadzorom. Zaupaj mi.
Ti zaupaj meni.
Mariona! Mariona!
O tem govorim.
Dajmo, mama! Vse podri.
Ne skrbi, premagala jo bom.
To ni kegljanje. Zbiti jih moraš čim več, ampak eden mora stati.
To je težje.
- Dajmo! To! - Odlično meriš, Julia!
- Dajmo, Julia! - Dajmo, babica!
Oprosti. Žuželka je bila.
Dajmo, mama.
Uspelo ji bo. Če pusti enega stati, zmaga.
Dajmo, babica!
Mogoče bo Andreu zdaj moj.
- Mama, kaj se je zgodilo? - Morala sem. Zaradi Marione.
- V Andreuja je zaljubljena. - Kaj govoriš?
Kate. Čakajte!
- Morate me poslušati! - Ni nam treba.
Ni pošteno.
Stava je stava. Tvoja mama je rekla...
Se ne bi pogovorili kot odrasli?
- Blabla, ne slišim te. - Vino boš pokvarila. Izgubila si.
Ne, stava ni bila moja ideja, ampak mamina. Vprašajte jo.
Mama!
Julia!
Mama! Mama!
- Kje je babica? - Iščete Julio?
- Kje si jo videla? - Iz mesta je šla. Kaj je?
Včasih se zmede in ne ve, kje je.
- Če se ji kaj zgodi... - Tvoja mama je. Znašla se bo.
Domov grem, gotovo je šla tja. Prosi Andreuja za pomoč.
Sta videla Julio?
Mama! Mama!
- Te lahko pospremim, hčerka? - Ja.
Med mašo vsem rečem hčerke in sinovi.
Čeprav bi ti z veseljem rekel hčerka.
- Gotovo ti je mama povedala... - Ja, je.
Noter, hitrejši bomo.
- Gala, zdaj ko smo sami... - Vem.
Vse življenje sem mislila, da je moj oče mrtev.
Zdaj vem, da je oče eden od vaju.
Res bi vaju rada bolje spoznala,
ampak najti moramo mamo.
- Mariona. - Kam pa greste?
- Mama je izginila. - Saj ni prvič.
Težave s spominom ima. Včasih se zmede.
- Bolna je, demenco ima. - Vedno je bila posebna.
Ko je bila v stresu, je izginila.
Nikoli nismo vedeli, kje je.
Pa nismo delali takega cirkusa.
Mogoče vem, kje je.
Z vami grem.
Mislil sem, da si jezna na Julio. In name.
Ven.
Maggie ve, kaj dela njen oče?
Njena punca sem, njen oče pa nas je hotel ubiti.
- Recimo samo, da te ne mara. - Kaj?
- Lahko utihneš? - Kaj? Če je pa res.
Tony ni odobraval zveze.
O osebnih stvareh ne govoriva. Pozabi na Maggie, miška.
Najbrž je ne boš več videla.
Kaj misliš, s kom bi držala, če bi vedela?
Daj no. Lepo godljo si zakuhala.
Vse mesto te išče.
Res?
Samo sama sem hotela biti.
Nekaj sem ti zamolčala, Mariona. Grozno je.
Ko ti povem, me boš sovražila.
Vem, da ti je Andreu všeč.
Zato sem ti prepustila zmago. Da boš šla lahko na ples z njim.
Pustila si mi zmagati?
Ja.
Tako sramežljiva si. Če ti ne bi pomagala,
bi še vedno čakali, da narediš prvi korak.
Spala sva skupaj. Samo enkrat.
Grozno. Ne morem ne jesti ne spati, ker se počutim grozno.
Ampak...
Samo enkrat je bilo. Nič ni pomenilo.
Najhujše pa je...
Najhujše pa je, da me ne boš hotela več videti.
Julia, nikoli nisi bila svetnica.
Ampak najbrž jaz tudi ne.
- Vem, ampak... - Nič ampak. Zelo trmasta si.
In cipa si. Ob živce me spravljaš.
Ampak si moja sestra.
Kaj delaš tu?
Tu si se torej skrivala?
Tvoje skrivališče.
- Kdo ti je povedal? - Gala.
Gala, Gala.
Draga hčerka Gala.
Gala, človek ti ne more zaupati.
- Vsem poveš. - Tudi jaz te imam rada.
Poslušaj. Stava je stava.
Kaj tako pomembnega si nam hotela povedati?
Ne pozabi, da imaš zelo zahtevno občinstvo.
Se ne spomniš, kdo je zmagal na bitlles? Končno si me enkrat premagala.
- Posluh! - Nazdravimo na tekmo!
Rada bi nekaj povedala!
- Oprostite! - Ne poslušajo, ne? Jaz bom.
Poslušajte jo, ali pa ne bojo odšle.
Zakaj, saj si zmagala?
Ker ima dobre ideje in nam lahko pomaga.
Poleg tega so od tod, kot me.
In so sorodnice.
Pridi sem.
- Prav. - Sem.
Rada bi se opravičila. Ker sem privršala sem kot
vlak.
Ko sem pokusila vaše vino, se mi je zdelo najslabše od vseh.
Ampak se ga lahko popravi.
Potem sem prišla v vinarno in spoznala vas.
Spoznala sem, da imate nekaj posebnega.
Nekaj, česar nima nihče.
To ste ve.
Vse ve.
Ve ste srce vinarne.
Zato je to vino edinstveno.
Pomislila sem, da bi Edna in drugi to morali vedeti.
Zato sem hčerko prosila
za pomoč.
Da bi vsem pokazala,
da nobeno vino ni narejeno
z Ramonino ljubeznijo.
Ali Naldinim žarom.
Ali z Úrsulinim trudom.
Močne ste. Bojevnice.
Malce trmaste.
Veste, kaj hočete.
Rada bi bila take kot ve.
Zelo si želim, da bi mi odpustile.
Da bi lahko delala ob vas.
Želim si, da bi ves svet izvedel za to vino.
Edino vino, narejeno v deželi žensk.
Kaj pravite?
- Mlajšo te je narisala. - Prosim te!
- Julia, si dobro? - O bog. Samo to se je manjkalo.
Mislil sem, da si naredila kakšno neumnost.
- Vse popoldne sem molil zate. - Krasno sem. Se ne vidi?
Bolje zgledam kot vidva.
- Kaj je? - Odkar si prišla, ne spim.
Pa Mariona me ne spusti v hišo. Poleg tega je lahko oče ta črnosuknjar.
- Črnosuknjar? - Ne prekinjajte me, oče.
Vem, da imaš pomisleke, ker...
Zdaj razumem. Ker te zapušča spomin.
Upoštevajmo, da sem spala s pol fanti iz mesta in drugimi.
Nočeva pritiskati nate, ampak vedeti morava, kdo je oče.
Julia, pustil sem duhovništvo. Ta hip imam hudo krizo vere.
- Kaj hočeta? Da vržem kovanec? - Ne, ne bo treba.
Test očetovstva sva dala delati. Potrebuješ slino,
ampak ji seveda nisva mogla dati prsta v usta.
Seveda ne.
Gali sem previdno izpulil las,
kolega iz laboratorija v Barceloni pa bo naredil test.
Mogoče bomo končno vedeli, kdo je oče.
- Mama, gremo. Počivati moraš. - Ja, ja.
- Hvala za vse. - Ni za kaj, hčerka.
- Kate, pomagaj babici. - Ne rabim pomoči, nisem kripelj.
- Sitna si. - Govoriti morava.
Seveda.
- Živjo. - Kate. Na smrt me je skrbelo. Si dobro?
Skoraj bi nas ubili.
Kaj? Kaj pa govoriš?
Veš, zakaj smo tu?
Ker si je moj oče sposodil od tvojega.
- Zdaj pa je izginil. - Neumnost.
Tvoj oče je poslal tipa, da nas ubijeta.
Ne vem, o čem govoriš! Klicala si, da bi blatila mojega očeta?
- Kaj naj rečem? - Nič. Nič ni treba reči, prav?
Drži se.
- Kaj delata? Sta v redu? - Ja.
Nam vsaj ne grozijo s pištolo. Za spremembo.
Vzela sem ti ga, da bi poklicala.
Prav si imela. Maggie ni taka, za kakršno sem jo imela.
Žal mi je, ljubica.
- Vem, da boli. - Saj je vseeno.
Najina zveza ni bila iskrena. Konec je.
Glavo pokonci. Naju imaš.
Samsko življenje je čudovito.
Vem, da je bilo zadnje dni hudo.
In vem, kaj bosta rekli.
Da se ni bilo pametno pogoditi s Tonyjem.
- Mama... - Morala sem ukrepati. Ni bilo najbolje,
- ampak bilo je prvo... - Mama, hvala. Ker skrbiš za naju.
Vesela sem, da sem z vama.
Ustrašila sem se, da vaju bom izgubila.
Ne bodi melodramatična.
Taki sta kot jaz. Trdni kot skala.
Nihče nas ne more zatreti.
To nista Fredova sorodnika. Ampak to si najbrž že vedel.
Mož se je vpletel v nekaj, kar poskušam rešiti.
Oprosti za laži.
Manj veš, bolje bo. Nočem te vpletati.
V moji hiši spita. V kakršnikoli godlji že si,
- sem v njej tudi jaz. - Uredila bom.
- Prosiva Andreuja za pomoč? - Ne.
Prav. Brez policije, razumem.
Načrt imam.
Če potrebuješ pomoč, sem tu.
Varoval vas bom.
Znam paziti nase.
To vem.
Hvala. Lepo je vedeti...
Da te skrbi zame.
Ne skrbi me zate.
Ne?
Sploh ne.
- Zdi se mi, da ti je mar zame. - Prosim te! Na živce mi greš.
- Ti pa meni. - Ne prenesem te.
Kdo si?
Gala.
Moj mož.
PO ROMANU "LA TIERRA DE LAS MUJERES", S. BARNEDA
Prevedla Lorena Dobrila