- Det er for stort publikum. - De ser ikke på deg.
- De vet hva de vil. - Skal du spille eller vise deg fram?
Enkelte kan gjøre begge deler.
Du og Andreu stirrer på hverandre.
- Jeg sa hei. Det var ikke et tungekyss. - Ikke ennå.
- Det hadde vært greit. Han er kjekk. - Flørter du med han søsteren din liker?
- Liker du Andreu? - Nei.
- Hun er helt betatt. - Jeg liker ham ikke.
- Liker du Andreu? - Hold kjeft. Vær så snill!
Forteller du det heller til dem?
- Har du sagt noe? - Det er ikke noe å si.
- Kan vi spille? - Vil du spille?
- Ja. - OK.
Hvis jeg vinner, inviterer jeg Andreu til dansen. Siden du ikke bryr deg.
Greit!
- Kom igjen, Mariona. - Kom igjen.
Kom igjen, Mariona!
Heia Julia!
Ja!
Kanskje jeg får beholde Andreu nå.
Hva er det som skjer? To menn peker på oss med pistoler.
Ja, mamma. Jeg ser dem.
Beklager at vi forstyrrer praten, men tiden er inne.
La meg få snakke med Tony igjen. Får vi ikke et siste ønske?
- Hva gjør du? - Hun har rett.
Onkel Frank fikk røyke en kubansk sigar før han endte i den elektriske stolen.
Er du gal? Vil du gjøre sjefen sur?
Dessuten, vil ikke du hjem? Treffe moren din.
Jeg gjør det ikke. Det får du bare leve med.
Kanskje dere er heldige.
Er det gjort?
- Hei, Tony. - For en overraskelse, Gala.
Det finnes en bedre måte å løse det på. La oss gjøre en avtale.
Fred sa det samme, og se hvordan det gikk.
Jeg har ikke alt Fred skylder deg, men jeg kan betale litt etter litt.
Familien min eier en vingård her i La Muga.
- Hvorfor skal jeg bry meg? - Vi lager en veldig spesiell vin.
En sånn vin som ville solgt veldig bra i New York.
- Nå kjeder du meg. - Nei, hør på meg.
Jeg kjenner en som heter Edna. Hun kommer fordi hun vil kjøpe all vinen.
- Vet du hvor mye penger det er? - Nei, fortell.
- En halv million dollar. - Ja?
Hva med de resterende 14,5 millionene?
Jeg kan bare ta det på avbetaling.
Hvis du gir meg noen dager, kan jeg gi deg en halv million.
Dreper du oss, får du ingenting. Det er opp til deg.
Vi gjør følgende.
Jeg tar en halv million som første avbetaling. Du har tre dager.
Herregud.
Og mennene mine blir der for å følge med på alt dere gjør.
Hvis dere gjør noe dumt, dør dere. Alle sammen!
Forstått?
Forstått.
- Går det bra? - Du gjorde en avtale med Tony.
- De skulle drepe oss. - De kommer til å drepe oss uansett.
Når de får vite at vingården ikke er din.
Ser man det. Det er Andreu. Presis, som alltid.
- Politimannen igjen? - Hva gjør vi?
- Vi må advare ham. - Nei, det kan bli farlig. Ikke si noe.
- Jeg stopper. - Jeg tar meg av ham.
Nei! Ikke ta deg av noe. Jeg tar meg av det. Bare ikke skyt noen.
Ikke gjør noe dumt.
- Jeg har ringt og ringt. - Har du? For en stressende dag.
Og hvor var dere tre?
- Hvem er de? - De er familie. Ja.
Det er min onkel Hank. Og fetter...
- Kevin. - Kevin.
Moren din har ingen familie i USA. Og din far...
Nei, de er fra Freds side. Mannen min. De er fra Milwaukee.
De kom fordi de er så glad i meg.
- Spania er vakkert. Olé! - Ja, olé!
Men dere holdt dere ikke til fartsgrensen. Dokumenter, takk.
- Vognkort og førerkort, takk. - Ja. Vi har vel det, Kevin?
Du får finne fram vognkort og førerkort til mannen.
- Ja? - Ja.
Vent litt. De blir litt forvirret av miles og kilometer.
Ja, men de kjørte i over 60 på en liten vei.
OK... Det holder, Quintanilla. Ro deg ned.
Du... De er familie.
- Vel? Har dere sett byen? - Ja. Byen.
- Ja. - Ikke ennå.
Vi skal til vingården nå. Vi skal vise dem den, for de elsker vin.
- Bra. Selvfølgelig. - Ja, vin.
Vakkert? Bare vent til dere får se inne.
Jeg må snakke med deg om det.
- Vi har et problem. - Et problem? Hva slags problem?
Har dere kastet bort vinen? Vi har jobbet så hardt for dette.
Vi mistet ikke så mye, men du hjalp ikke.
Det var et uhell. Vi har jobbet hele dagen.
- Et uhell? - Det er egentlig din skyld.
- Jeg var ikke her! - Nemlig!
Du gir oss ordrer og forsvinner. Hvor var du?
- Amat! - Ja?
Telefon til deg. Jaså, er dronninga her? Du bør skamme deg!
- Du må dra herfra. For godt! - Ja, nå med en gang!
Farvel.
- Nei, jeg skal ingen steder. - Jeg tror du skal dra.
Det er vårt samvirke. Og vi har fått nok av deg!
Jeg beklager det som skjedde, og jeg vet at dere er slitne.
Men om vi vil at Edna skal kjøpe vinen, må vi fikse dette.
Vil du jobbe? Vær så god.
Vi drar hjem.
Og du kan dra til helvete! Kom!
- Nå har vi store problemer. - Hvor skal dere?
Bestemor brukte det ordet. Ba de deg dra til helvete?
Hva? Nei.
Nei, de har bare mye personlighet. Det er sånn vi sier ha det her.
Ja. Dra til helvete!
Vi ses i morgen. Hun forstår det.
Jeg kjenner igjen en streik. Vi kommer til å følge med deg, natt og dag.
- Forstått? - Ja. Jeg forstår.
Hvor er alle?
- De eier jorda! - Jeg vet det. Jeg vet de er viktige.
Men dette er også viktig for meg. Jeg kan ikke si noe. De hører ikke på meg.
Du får fikse dette raskt, for det var Edna! Hun kommer tidligere.
- Hun er her om tre dager. - Nei. Da er det over. Jeg er død.
Hvorfor er de her fremdeles? Vi skal snart stenge.
Vel... Hotellet vårt er litt langt unna.
Gala var sjenerøs og sa vi kunne overnatte hos henne.
De drakk for mye vin. Takler ikke å drikke.
Aldri i livet.
- Bare én natt. - Nei.
Det er ikke femstjerners,
men det går nok bra.
- Men det er bare én seng. - Ja, du får ligge på gulvet.
Ser jeg ut som ei høne? Vi spiller om det.
- De har et merkelig forhold. - Som i alle familier.
Er hunden din snill?
Det kommer an på.
- Kom, Golfo. - Kommer an på hva?
- Vi følger med deg. - Ja.
Hvis noen ringer politimannen, tar vi oss av ham.
- Og da mener jeg... - Jeg forstår.
Skal du fortelle hva som skjer?
Jeg har hatt en grusom dag. Jeg vil bare sove, så dagen er over.
Jeg vet du er sint, men jeg vil ikke snakke.
Får jeg si noe?
Du... kom inn i livet mitt som en dampveivals.
Du snodde deg inn i huset mitt, vingården, og du snudde alt på hodet.
Men jeg stoler på deg, for du er flink, og du gjør vinen vår bedre.
Men når det er på tide å jobbe, så forsvinner du.
Jeg blir nervøs og redd for at noe har skjedd med deg.
Så tar du med deg to rare menn, som ikke er de du sier.
Det er din skyld at samvirket kollapser, og nå trenger vi virkelig damene.
Du bryr deg bare om deg! Så, ja. Jeg er sint på deg.
- Var du bekymret for meg? - Ja.
Nei.
Litt. Hørte du ikke et ord av det jeg sa?
Skal jeg stole på deg?
Si hvem de er.
Jeg må legge meg.
Jeg har ikke sovet på et døgn.
Du.
- Hva er det? - Hva det er?
De to fyrene siktet på oss med våpen. Nå følger de med på alt vi gjør.
- Synes du det er greit at de er her? - Ikke krangle så høyt. Jeg prøver å sove.
Hva skal jeg gjøre? De har våpen. Vi blir ikke kvitt dem.
Vi kan gå til politiet og si hva som skjer.
Tror du Andreu takler de to karene? Jeg vil ikke sette noen andre i fare.
Det tar ikke lang tid før Tony sender flere.
Faren din har rotet det til for oss.
Og jeg er sint og trist, men vi må fikse det alene.
Ellers er det aldri over.
- Jeg skal skaffe Tony pengene. - Hvordan skal du få damene tilbake?
Trodde aldri de ville hate noen mer enn meg.
- Men du klarer alt. - Trodde du sov.
- Greit. Jeg skal snakke med dem. - Nei, nei, nei.
Vi har nok problemer. Vi trenger en løsning.
De gamle damene skal høre på deg, så lenge mitt navn er Julia Xatart.
Jeg kan overbevise dem.
Er det Nalda?
Det er fint.
Hallo?
- Greit. Flytt dere. Flytt dere! - Mamma.
Kanskje det ikke passer så bra nå.
Vent litt, vær så snill!
Datteren min vil snakke med dere. Jeg vet dere er sinte, men det er viktig.
- Vi er opptatte. - Vi vil ikke høre på henne. Forstått?
Stikk, ellers slår vi deg med en av disse.
- Det ville aldri bli enkelt. - Glem det. Vi tar det senere.
- Kom. - Nei. Enkelte ting forandrer seg ikke.
Dere er like dårlige.
Du kan ikke stå der. Hva gjør du?
Jeg tar deg i forsvar, som da du ble mobbet på skolen.
- Du tok meg ikke i forsvar da. - Ikke?
Vil du at de skal høre? Dere er det motsatte av vin.
Dere blir dårligere med alderen.
Hvis jeg er så dårlig, hvorfor slo jeg alltid deg?
Hør her.
Jeg har ikke spilt bitlles på 45 år, men jeg kan slå deg med øynene lukket.
Om du da ikke er redd.
Jeg? Redd deg? Aldri.
Hva om vi to spiller en runde som i gode gamledager?
Vinner jeg, må du høre på datteren min.
- Hva om du taper? - Hvis jeg taper, forlater vi byen.
- Du får aldri se meg igjen. - Hva? Det er ikke en god idé, mamma.
Avtale.
- Skal du hjelpe meg med et veddemål? - Stol på moren din.
- Lykke til. - Hell er for klossete mennesker.
Folk med talent trenger ikke det.
Hva skjer? Trodde du skulle fikse problemet.
Jeg fikser det. Dette er plan B. Og det vil funke.
Mamma. Her.
- Jeg har ringt deg. - Hei, Montse.
- Jeg glemte at vi skulle møtes i går. - Det går bra.
- Skal vi møtes i dag? Snakke sammen? - I dag? Jeg kan ikke.
Jeg har mye å gjøre før vinkjøperen kommer.
- Ja. - Det blir en lang dag.
Men jeg vil jo gjerne.
- Du har det travelt. - Beklager.
Vi snakkes en annen dag. Når vi har god tid.
Gala. Hei, Kate. Kan vi snakke sammen? Det er viktig.
Jeg kan ikke akkurat nå. Dette er viktigere.
Jeg vet du løy om de to karene. Jeg fant ammunisjon blant sakene deres.
Ikke bry deg om dem. Jeg har alt under kontroll. Stol på meg.
Du må stole på meg.
Mariona! Mariona! Mariona! Mariona!
Ja!
Sånn skal det være.
- Kom igjen. Slå ned alle. - Ikke bekymre deg. Jeg kan slå henne.
Det er ikke bowling. Du får flere poeng om én blir stående.
Det er vanskeligere.
- Kom igjen! Ja! - Bra, Julia!
Ja!
- Heia Julia! - Heia bestemor!
Beklager, kjære. Et insekt.
DEN 51. ÅRLIGE BITLLES-TURNERINGEN
Heia mamma.
Hun klarer det. Hvis én står igjen, har hun vunnet.
Heia bestemor!
Kanskje jeg får beholde Andreu nå.
- Hva skjedde? - Jeg måtte gjøre det for Mariona.
- Hun er forelsket i Andreu. - Hva snakker du om?
Kate, vennen. Vent!
- Hør på meg! - Det trenger vi ikke.
- Det er urettferdig. - Et veddemål er et veddemål...
- Kan vi diskutere det som voksne? - Ædda bædda. Jeg hører deg ikke.
- Du ødelegger vinen. Du tapte, vennen. - Nei, det var ikke min idé.
Det var mammas. Spør henne.
Mamma?
Mamma.
Julia!
Mamma! Mamma!
- Hvor er bestemor? - Ser du etter Julia?
- Hvor så du henne? - Hun gikk fra byen. Er noe i veien?
Hun blir forvirret av og til og vet ikke hvor hun er.
- Hvis noe skjer med henne... - Hun er moren din. Hun klarer seg.
Jeg skal hjem. Hun er nok der. Be Andreu om å hjelpe oss.
Har dere sett Julia?
Mamma! Mamma!
- Får jeg bli med deg, min datter? - Ja.
Jeg snakker om menigheten som "mine barn".
Men jeg vil gjerne kalle deg for min "datter".
- Moren din har nok... - Ja. Hun gjorde det.
Hopp inn. Det går raskere.
- Nå som det bare er oss tre... - Ja, jeg vet.
Jeg trodde hele livet at faren min var død.
Nå kan det være en av dere.
Jeg vil gjerne bli kjent med dere, men akkurat nå bør vi finne mamma.
- Mariona. - Hvor har du tenkt deg?
- Mamma er borte. - Det er ikke første gang det skjer.
Hun har problemer med hukommelsen. Hun er syk. Hun lider av demens.
Moren din var alltid spesiell.
Hun forsvant når hun ble stresset. Vi visste aldri hvor hun var.
Men vi lagde ikke slikt oppstyr heller.
Jeg vet hvor hun er.
Jeg blir med.
Jeg trodde du fremdeles var sint på både Julia og meg.
Kom deg ut.
Vet Maggie hva faren driver med?
Jeg er kjæresten hennes, men faren hennes vil drepe oss.
- Kanskje han ikke liker deg. - Hva?
- Kan du holde kjeft? - Hva? Det er sant.
- Tony bifalt aldri forholdet. - Vi snakker ikke om sånt.
Glem Maggie, søtnos. Du vil nok ikke treffe henne igjen.
Hvem sin side tror du hun vil velge?
Du... For et rot du har stelt til, kjære. Hele byen leter etter deg.
Gjør de?
Jeg ville bare være alene.
Det er noe jeg ikke har fortalt deg.
Det er så grusomt.
Du vil hate meg når jeg sier det.
Jeg vet du liker Andreu.
Derfor lot jeg deg vinne i bitlles. Så du kunne dra på dansen med ham.
Lot du meg vinne?
Ja.
Du er så sjenert. Hvis ikke jeg hadde hjulpet deg,
ville vi fremdeles ventet på deg. Vi lå sammen. Bare én gang.
Det er grusomt. Jeg kan verken spise eller sove. Det er så vondt.
Men... Det var bare én gang.
Det betydde ingenting.
Det verste er... at du ikke kommer til å ville se meg igjen.
Julia... Du har da aldri vært en engel.
Men det har ikke jeg heller.
- Nei, men... - Ikke noe men. Du er så sta.
Og... litt av ei tøyte.
Og du gjør meg gal.
Men du er søsteren min.
Hva gjør du her?
Er det hit du kommer når du vil gjemme deg? Nå?
Ditt hemmelige gjemmested?
- Hvem fortalte deg det? - Gala.
Åh, Gala, Gala.
Kjære Gala.
Jeg kan ikke fortelle deg noe.
- Du sier det til alle. - Jeg er glad i deg også, mamma.
Hør her. Et veddemål er et veddemål.
Hva var det som var så viktig som du måtte si?
Men...
Tenk over at du har et veldig vanskelig publikum.
Husker du ikke at du vant i bitlles? For en gangs skyld...
Hør her.
- Vi skåler for kampen. - Jeg vil si noe!
Unnskyld!
De hører ikke. Vent litt. Jeg skal si noe.
Hør her, ellers får ingen dra! Forstått?
- Du vant. Hvorfor må vi høre på henne? - Hun har en god idé som kan hjelpe oss.
Dessuten er de fra byen, akkurat som oss.
Og de er familie.
- Kom hit. Her. - OK.
Unnskyld...
for at jeg kom hit som en...
dampveivals.
Da jeg smakte vinen, tenkte jeg at det var den verste vinen jeg har smakt.
Men det kan fikses.
Så dro jeg til vingården og møtte dere.
Jeg forsto da at dere har noe som er unikt.
Noe ingen andre har.
Og det er akkurat dere.
Alle sammen. Dere er vingårdens hjerte.
Det som gjør vinen unik.
Jeg tenkte at det var noe som Edna og alle andre burde vite.
Derfor ba jeg datteren min
om litt hjelp.
For å vise alle...
...at ingen annen vin blir laget...
...med Ramonas kjærlighet...
...eller Naldas lidenskap.
Eller Úrsulas innsats.
Dere er sterke.
Dere kjemper.
Dere er litt sta.
Dere vet hva dere vil,
og jeg vil gjerne være som dere.
Jeg vil så gjerne at dere tilgir meg
så jeg kan få jobbe sammen med dere.
Jeg vil at hele verden skal få høre om denne unike vinen.
Den eneste vinen lagd i Kvinnenes land.
Hva synes dere?
- Hun tegnet deg yngre. - Kjære deg...
- Går det bra, Julia? - Akkurat det jeg trenger.
- Jeg trodde du hadde gjort noe dumt. - Jeg har bedt for deg i hele dag.
Dere ser at jeg har det bra. Jeg ser bedre ut enn dere.
- Hva? - Jeg har ikke sovet siden du kom.
Mariona lar meg ikke få komme hjem.
Og nå kan helligheten sjøl være jentas far.
- Hva mener du? - Ikke avbryt meg.
Jeg vet du har dine tvil fordi...
Jeg forstår det nå. Hukommelsen din er ikke som den var.
Og jeg lå med halve byen og noen ekstra. Det er problemet.
Vi vil ikke presse deg, men vi må vite hvem faren er.
Jeg ga opp presteembetet.
Jeg har store tvil når det gjelder min tro.
- Hva skal jeg gjøre? Kaste mynt? - Nei, det trenger du ikke.
Vi skal ta en farskapstest.
Man trenger bare spytt, men vi kan ikke stikke fingrene i munnen hennes.
Nei, selvfølgelig ikke. Jeg tok et av Galas hårstrå.
En venn fra Barcelona vil utføre DNA-testen.
Da kan vi få vite hvem faren er, én gang for alle.
- Kom. Du må hvile. - Ja. Ja.
- Takk for alt. - Bare hyggelig, datter.
- Hjelp bestemoren din. - Nei, jeg klarer meg da selv.
- Du er så irriterende. - Vi må snakke sammen.
- Hei. - Hva pokker?
- Jeg har vært så bekymret. Går det bra? - Vi ble nesten drept.
Hva? Hva mener du?
Vet du hvorfor vi er her? Fordi pappa lånte penger av faren din.
- Og nå er han borte. - Det er pisspreik.
Faren din sendte to leiemordere for å drepe oss.
Jeg aner ikke hva du mener. Du ringer og prater dritt om pappa.
- Hva skal jeg si? - Ingenting. Du trenger ikke si noe.
Ha det godt.
- Går det bra med dere? - Ja.
Vi blir iallfall ikke siktet på med våpen. Det er noe nytt.
Jeg tok den. Ville ta en telefon.
Du har rett.
Maggie er ikke den jeg trodde.
- Så leit, vennen. Jeg vet det gjør vondt. - Samme det.
Forholdet var tydeligvis bare en vits. Det er over.
Opp med humøret. Du har jo oss.
Det er fantastisk å være singel.
De siste dagene har vært vanskelige. Jeg vet hva dere vil si.
Det var ikke lurt å gjøre en avtale med Tony.
- Mamma... - Jeg måtte. Det er ikke den beste ideen,
- men det var det første... - Takk for at du passer på oss, mamma.
Jeg er glad jeg er her med dere.
Jeg ble så redd da jeg trodde jeg kunne miste dere.
Ikke vær så melodramatisk. Dere to er akkurat som meg.
Vi er skikkelig tøffe. Ingen kan slå oss.
De karene er ikke i slekt med Fred. Jeg regner med at du skjønte det.
Mannen min er innblandet i noe som jeg prøver å fikse.
Unnskyld for alle løgnene.
Jo mindre du vet, desto bedre. Jeg vil ikke blande deg inn.
De sover i mitt hus. Uansett hva du er involvert i
- så støtter jeg deg. - Jeg skal fikse det.
- Kan vi be Andreu om hjelp? - Nei.
OK. Ikke noe politi. Jeg forstår.
Jeg har en plan.
Hvis du vil ha hjelp, så er jeg her.
Jeg lar dem ikke gjøre deg noe.
Jeg kan ta vare på meg selv.
Det vet jeg.
Men takk. Det er fint å vite...
...at du bekymrer deg for meg.
Det gjør jeg ikke.
- Ikke? - Nei, ikke i det hele tatt.
- Det virker som om du bryr deg om meg. - Vær så snill. Du gjør meg gal.
- Du også. - Jeg tåler deg ikke.
Hvem er du?
Hei.
Gala.
Det er mannen min.
INSPIRERT AV ROMANEN "LA TIERRA DE LAS MUJERES" AV S. BARNEDA
Tekst: Tina Shortland