PIRMS PIECIEM GADIEM
ČATARU MĀJA PĀRDOD
Benzīns beidzies?
Vari man sekot līdz centram, ja vēlies.
Nē, paldies. Es laikam palikšu tepat.
Tā māja, ko pārdod. Kam tā pieder?
Kā redzi, tā ir liela.
Taviem bērniem būs daudz vietas, kur izskrieties.
Es mājā dzīvošu viens.
Man būs jāmaksā skaidrā naudā.
Tā var?
- Ko viņš te dara? - Neredzi?
Viņš pie manis strādā.
Nē, nē. Šis ir sieviešu kooperatīvs.
Šis vīnadārzs ir mans, tāpēc varu nolīgt, ko vien vēlos. Skaidrs?
Paskat, paskat. To tu esi nopelnījis.
Vareni!
Lieliski!
PATLABAN
Ak dievs.
Kādam to stulbo putnu vajadzētu nogalināt.
Gaili sauc Rufians.
Tici man, ar laiku viņu iemīlēsi.
Pēc 15 minūtēm gaidu pagrabā.
Bet vēl ir nakts!
Tiešām? Man jau likās, ka ārā ir diezgan tumšs.
Nāc, Golfo!
Es precizēšu. Viņš nozog mūsu naudu,
bet mēs nevis par viņu ziņosim, bet pie viņa strādāsim?
Es ar viņu vienojos.
Tiešām? Tas tev tik labi padodas!
Keita, mīļā, ir ļoti agrs.
Man jāizdzer kādi astoņi litri kafijas, lai uzklausītu tavu čīkstēšanu.
Es nesaprotu, ko mēs ar vecmammu te darām.
Mēs esam ģimene.
Un ģimene turas kopā. Arī visgrūtākajos laikos.
Mamm! Mamm, mosties!
Ko tu te dari? Vai tad ir ciemiņu diena?
Mēs neesam pansionātā, mamm. Mēs esam Lamugā.
Lamugā? Ko mēs darām Lamugā?
Jā, es arī nevaru saprast.
Mēģini atcerēties, mamm.
Esam te tāpēc, ka Freds…
Jā, jā, jā.
Tava stulbā vīra dēļ mums ir jābēguļo un jāslapstās.
Žēl, ka tu neizšķīries, meitiņ.
Nāc. Ejam.
BARSELONA
Laižam!
Uz kurieni? Mums nav ne jausmas, kur viņas ir.
Meitene teica, ka viņas ir kaut kādā vīndaru ciemā Katalonijā, vai ne?
Bet, meklējot "vīndaru ciemu Katalonijā", ir simtiem rezultātu.
Vēl mēs zinām, ka vecmāmiņu sauc Džūlija Eksatara.
Tātad ir divi pavedieni.
Kāpēc sūdīgie uzdevumi vienmēr tiek man? Nav godīgi.
Es nezinu, vai būšu šeit vai mājās, vai sazin kur.
Varam par to runāt vēlāk? Mums jāizdomā plāns. Nekavējoties.
Izdomāju.
Nu nē!
KATALONIJA - VĪNA ZEME VĪNA TŪRES
Labrīt!
Vai esat gatavi nogaršot labākos Katalonijas vīnus?
Jā!
Kāpēc te strādā tikai sievietes?
Tāpēc, ka šejienes vīrieši nekam neder.
Nu, gandrīz nekam.
Tava vecmamma viņus ļoti labi pazīst.
Pirms daudziem gadiem vīnadārzos strādāja vīrieši.
Bet tad sākās pilsoņu karš un viņus aizsūtīja uz fronti.
Gadījumā, ja kas notiktu,
savu zemi viņi atstāja savām mātēm, meitām, sievām.
Tā nu viņas sāka darīt vīnu.
Un tā kļuva par tradīciju.
Un kopš tiem laikiem šī ir sieviešu zeme.
Dāmas, mirkli uzmanības!
Džuliju jūs jau pazīstat.
Diemžēl.
Tās ir Keita un Gala. Viņas mums palīdzēs.
- Ceru, ka jūs sastrādāsieties. - Ko īsti viņas darīs?
Man Ņujorkā piederēja vīna veikals.
Man ir sakari. Es varu palīdzēt.
Varu padarīt jūsu vīnu labāku.
- Ko viņa runā? Kas mūsu vīnam vainas? - Neticami!
- Viņai tas negaršo. - Nē…
Nē. Nē, tā es neteicu.
Tas ir stiprs.
Ļoti stiprs. Un sauss.
Un tas negaršo labi.
Taču vīnogas ir labas. Vienkārši vīns ir slikti pagatavots.
Jūs vīnogas novācāt ļoti vēlu, un jums ir liela problēma, jo neviens…
jūs necieš.
Ārprāts!
Tā amerikāniete gan ir nekaunīga! Nopeļ gan vīnu, gan mūs.
Gala, "nadie os soporta" nozīmē "neviens jūs necieš".
Nē. Nē, nē. Es biju domājusi, ka neviens jūs neatbalsta. Soporta.
Jums neviens nepalīdz. Jums nav atbalsta.
Jā. Tā.
Esmu atnākusi, jo gribu palīdzēt jums vīnu uzlabot.
Pārtulko.
Klau. Es zinu, ka viņa ir kā skabarga pakaļā.
Man arī viņa nepatīk, bet ļaujiet viņai pamēģināt.
Es arī jums sākumā nepatiku.
Labi.
Bet ņemties ar viņu varēsi pats.
Labi, ķersimies pie darba. Jūs ejiet dāmām palīgā.
Man jānogaršo vīns no visām mucām.
Man sareiba galva. Tā reibst…
- Tā reibst… - Mamm, tev viss labi?
Jā, jā, neuztraucies.
Man nokritās spiediens. Diez vai es varu pastrādāt.
- Labi, brauksim pie ārsta. - Nē, paliec. Es braukšu.
Neuztraucies, man tūlīt pāries. Nāc, bērniņ, iesim.
- Tiešām? - Jā, jā, meitiņ. Jā. Tiešām.
Sāksim?
Te ir pēdējo desmit gadu vīns.
Pēdējās divas ražas vēl tiek izturētas mucās.
Iepriekšējās jau ir pudelēs.
Vīnogas mēs novācam 12 laukos,
tās izspiežam un salejam cisternā.
Pag! Dažos laukos ir labākas vīnogas nekā citos?
Protams.
Vajag atlasīt. Izmantot tikai labākās vīnogas.
Mums ir kooperatīvs. Tas pat nosaukumā iekļauts.
Mēs izmantojam visus laukus.
Nebūtu visas vīnogas jau novāktas, būtu vieglāk.
Bet… mucās tās visas jau ir sajauktas.
Mums jāatrod cits risinājums.
Kāds nu vīns ir, tāds ir.
Mums jāievēro noteikumi, lai saglabātu sertifikātu.
Kādu sertifikātu?
Izcelsmes sertifikātu.
Kam jums tas sertifikāts?
Lai vairāk cilvēku pirktu vīnu.
Bet to nepērk, jo jūs brūvējat sliktu vīnu.
Problēmu nerada tirgus, bet jūs.
Ak dievs.
Es no smakas vien jau esmu apreibusi.
Ievelciet elpu.
Vēlreiz.
Labi. Jums pēdējā laikā jau ir reibusi galva?
Jā.
Ikreiz, kad man tuvojas tāds puisis kā tu.
Šorīt viņa pamodās apjukusi.
Kādai tad man vajadzēja pamosties? Bija seši no rīta.
Labi. Zāles jūs lietojat?
Skaidrs. Jums jāatceras tās iedzert.
Tā, un tās nedrīkst lietot kopā ar alkoholu.
Tas ir izslēgts.
Mums būs jāiet pie cita ārsta.
Manuprāt, jums ir laba veselība. Ja kas atgadās, jūs zināt, kur mūs meklēt.
Ja kas atgadīsies, būšu klāt, jā?
Pagaidi ārā, vecmamm. Es tūlīt.
Pagaidiet! Tā.
- Atā, smukulīt. - Uz redzēšanos, Džulija.
Džulija! Sveika.
- Džulija. - Labrīt.
Kāds uzbāzīgs vīrietis!
Man no jums vajag recepti. Man beidzas hormoni.
- Kontracepcija? - Nē.
Nē.
Labi. Tu esi… Labi… Padomāsim.
Tev ir kādi dokumenti, kas…
Jā.
Tikai šie?
- Jā. - Labi, nu… man ar kādu būs jākonsultējas.
Bet, tā kā tev nav sociālās apdrošināšanas numura
un mums nav tavas slimības vēstures,
tas ir garš process, zini?
Un es nevaru izrakstīt tik stipras zāles
bez izmeklējumiem.
Un, lai veiktu izmeklējumus, vajadzēs aizpildīt daudz papīru.
Kintanilja, tev vajadzēja iet.
- Andreu, ir jārunā. - Nevaru. Es spēlēju kārtis.
- Nu, Andreu? - Jā, jā, es eju. Pagaidi!
Ar diviem devītniekiem tu vinnēsi.
- Džulija! - Nolādēts, Andreu!
Tevis dēļ es zaudēju!
Tagad varam parunāt, jā?
Nāc!
Kungi.
Viņa ir mana meita?
Viņai ir tavas acis.
Bet kā?
Kā tu to domā - kā?
Man tev jāpaskaidro, kā rodas bērni? Apžēliņ!
Neiedomājami.
Nu siena šķūnī.
Tu neatceries, kur gājām un ko darījām, pirms sāki satikties ar Marjonu?
Bet… tu taču savai māsai nestāstīsi, ko?
Pagaidām nestāstīsim nevienam.
Man ir meita!
- Jā, un viņai vajadzīga tava palīdzība. - Jā, jā. Protams.
Kā tu to domā?
Tu domā, ka būt vientuļajai mātei bija viegli?
Man bija daudz pienākumu.
Izdevumi, ēdiens un māja. Un drēbes. Viņai bija izsmalcināta gaume.
Franču valodas stundas. Viņa runā ļoti labi, ja kas.
Un veselības apdrošināšana. Tur tā ir dārga.
Tā ka kopumā runa ir par
apmēram 900 $ mēnesī.
Par apmēram 20 gadiem.
- Tas mani izputinās. - Viņa ir tava meita.
Nē, nē… Jā. Protams. Es visu izdarīšu.
Vienkārši patlaban man nav…
Paklau, paklau… Neuztraucies.
Samaksā man, cik vari, un par pārējo gan jau tiksim skaidrībā.
Neuztraucies, labi?
Mēs esam ģimene.
Tātad tu man velti liki vest tevi uz lidostu?
Jā.
Izrādās, es te kādu laiku palikšu. Piedod.
Tad jau tev vajadzēs gidu.
Rīt nāksi man līdzi uz Montses bāru.
Varēsim iedzert.
Es esmu nepilngadīga. Es nevaru dzert.
Kas notiek Lamugā, Lamugā arī paliek, mazā.
Tu labi zīmē.
- Tā ir tava draudzene? - Jā.
Viņa zvanīja, prasīja par tevi. Tā kā tu izmantoji manu mobilo…
Megija tev zvanīja?
- Kā viņai iet? - Es angliski tik labi nesaprotu,
bet izklausījās noraizējusies.
Gribēja zināt, kur tu esi.
Kas notiek? Tu no viņas slēpies?
Jums vajag izrunāties aci pret aci.
Jā, bet ir daudz sarežģītāk.
Piedod, ka sataisīju sūdus.
Bet neuztraucies, jo re - mēs taču esam pilnīgā nomalē.
Tā Megija tevi varēs meklēt gadsimtiem ilgi.
Ak dievs. Tev šis jānogaršo.
Saucas "butifarra". Visu atlikušo mūžu ēdīšu tikai to.
Ja tā turpināsi ēst, tavs mūžs nebūs pārāk ilgs.
Kaut ko atradi?
Ir vēl vismaz 20 ciemi, kur ir kāda Džulija Čatara.
Mēs viņas neatradīsim.
Viņas ir ciematiņā, ko sauc Lamuga. M-U-G-A. Skaidrs?
Es rezervēšu mašīnu.
Šis nav slikts.
Tas ir no tā gada, kad te ierados.
Tas daudz ko izskaidro.
Nezināju, ka tev ir humora izjūta.
Zinu tikai to, ka esam nogaršojuši visus vīnus,
bet dāmai neviens negaršo.
Tu mani sauc par snobu?
Par snobu? Tevi? Nē.
Tikai drusciņ.
Tev pietrūkst šampanieša dzeršanas tavā smalkajā klubā?
Izrādās, tev arī ir humora izjūta.
Gribi zināt, kā man pietrūkst?
Mana vīna veikala.
Pirmo reizi mūžā es darīju to, ko pati gribēju.
Atklāšana bija brīnišķīga. Visiem patika.
Un piepeši - puf!
Viss beidzies.
Tava māte teica, ka šai ķezā tevi ievilcis vīrs.
Mana mamma Fredu nevar ciest.
Un Freds…
- Kur viņš ir? - Nezinu.
Kā zemē iekritis.
Es viņam tūkstošiem reižu zvanīju. Rakstīju.
Mēģināju atvērt viņa e-pastu, bet nezinu paroli.
Man šeit ir dators.
Varbūt varu tev palīdzēt.
Varbūt tavs vārds, tava dzimšanas diena vai Keitas.
Nav vērts. Es visu jau izmēģināju.
Vārdus, datumus, viņa mašīnas marku.
- Pamēģināsim "parole". Password. - Nu beidz.
Tāda nebūtu pat idiotam.
Tava parole ir "parole"? Nopietni?
Nu, ar lielo "P", saprotams.
- Labi. - Tas ir daudz izplatītāk, nekā domā.
Daži izmanto suņa vārdu.
Tev ir tikai suns? Ģimenes nav?
Vai izskatos pēc tāda, kam būtu ģimene?
Godīgi? Nē.
Labāk būt vienam, nekā sliktā sabiedrībā.
Tu vari pabraukt?
Esmu labākā formā par tevi un pa šo ceļu esmu braucis miljons reižu.
Andreu!
Sveiks.
Viss kārtībā?
Tev nevajadzētu braukt.
Bet man…
viss ir labi.
Amat, es tevi esmu redzējis gadatirgū un tās tavas ačeles pazīstu.
Tu esi piedzēries.
Jums būs jāpūš, godātais. Iemutī, lūdzu.
Aizvāc to, Kintanilja.
- Tev viss labi? - Man? Jā. Labi.
Lai brauc dāma.
Dāma nav pārāk laba braucēja.
Ko? Nē, nav problēmu, policista kungs. Tēvoci Andreu.
Labi, maināmies vietām!
Es nevaru. Josta.
Tā reizēm iesprūst. Es pamēģināšu.
- Nē, nenāk laukā. - Nē… Nē, ne tur.
- Tā ir iesprūdusi te. - Te. Tas nav tik vienkārši.
- No šejienes ir jāpavelk. - Es jau velku.
- Ir. Jā. - Ir.
Maināmies…
Ja tu vēl bez traktora sadauzīsi arī manu mašīnu, es tevi nogalināšu.
Es tevi glābju no aresta.
Labi. Kā…
Jā.
Nemaz nemēģini.
Mammīt mīļo, mēs nemaz nemākam dzert, ko?
Un tad vēl sūdzamies par soda punktiem.
Kintanilja, brauc mājās. Es viņus aizvedīšu.
Ko tu tik vēlu?
Atslēgas… atslēgas nedarbojās.
Nedarbojās, Golfo. Nāc.
Un jūs esat piripis.
Piri-kas?
Pillā, meitiņ.
Tas man patīk.
Nodomāju - labāk viņus atvest. Viņi nebija braucēji.
Redzu. Liels paldies, Andreu.
Nē, es to daru ar prieku. Tas jau ir mans pienākums.
Rūpēties par visiem kā par paša dēliem vai… vai meitām.
Liels paldies. Arlabvakar, Andreu.
- Atā, Andreu! - Atā, Andreu!
Nu, vai tā ir labi? Piedzerties bez mātes.
Dusi saldi, meitiņ.
- Tev reiba galva. - Mazāk nekā tagad tev.
BANKA FORMADELL
Andreu?
Kāpēc tu tik vēlu neguli?
Aizveries!
- Kafiju? - Jā. Dieva dēļ jā.
Keita. Keita. Keita, Keita! Izbeidz.
Beidz trokšņot. Man galva plīst pušu.
Re, lielā guļava ir klāt.
Vīnu pie brokastīm?
Tu nedrīksti dzert, mamm.
Tas nav man. Tas ir tev.
Labākais līdzeklis pret paģirām ir alkohols.
Un šis ir ļoti viegls.
Kur tu to atradi?
Amata pagrabā.
Ar tevi es tikšu galā vēlāk, pendejo.
Pagaršo!
Tev nepietiek ar vakardienu?
Vai tu vienreiz klausīsi?
- Labs. - Ļoti labs.
Tas ir pagājušā gada vīns, sajaukts ar vīnu no tavām mājām.
- Ko? - Ar to, kas pagrabā.
Tas ir galda vīns. To mēs nedrīkstam izmantot.
Kāpēc?
Šo vīnu mēs raudzējam slepus.
Slepus?
Pagājušogad lietus dēļ vīnogu bija ļoti daudz.
Ja mēs ieliktu vairāk litru, nekā atļauts, zaudētu izcelsmes sertifikātu.
Tāpēc mēs vīnu sadalījām un dzeram mājās. Pārdot nedrīkstam.
Es negribu pārdot, es gribu jaukt.
Paklausies! Šis vīns ir daudz skābāks un garšo svaigāk.
Tas ir daudz vieglāks.
Ja abus sajauksim, iegūsim daudz maigāku vīnu.
Gardu.
Ja abus sajauksim, zaudēsim izcelsmes sertifikātu.
Tev nevajag to sertifikātu!
Mēs varam radīt autorvīnu. Mazākos apjomos, izsmalcinātāku.
Pēc mūsu pašu noteikumiem.
- Pat ja tā būtu laba ideja… - Tā ir.
Vienalga vīns būtu jānotur, un tas vēl vairākus mēnešus nebūtu gatavs.
Tu vēl ilgi neatgūtu savu naudu.
Nē.
Ja vien mēs to nepārdotu īstajam cilvēkam.
Gala!
Mana draudzene Edna ir viens no ietekmīgākajiem cilvēkiem vīna pasaulē.
Viņa zina, kuri vīni būs izcili, kad to vēl nezina neviens.
Ja viņai kāds iegaršojas, viņa maksā avansā.
…un kurš dabū interviju žurnālā The New Yorker?
- Mans lielākais sāncensis. - Roberts Singers.
Tur nu viņš stāv.
Ko tad viņai nepiezvani?
Negribu, lai kāds zina, kur esmu. Sarežģīta situācija.
- Priekā! - Priekā!
Še. Saki, lai viņa atbrauc nogaršot mūsu vīnu.
- Tagad tas ir mūsu vīns? - Nu…
- Hallo. - Sveiki, Edna. Te Amats.
Mēs neesam pazīstami, taču es esmu Lamugas kooperatīva vīndaris.
Tas ir mazs ciems Katalonijā.
Atvainojiet, kā jūs dabūjāt šo numuru?
- No manas draudzenes Galas. - No Galas?
Galas Skotas?
Ak kungs, dzirdēju, ka Gala ar visu ģimeni esot pazudusi.
Pazudusi?
Nopietni?
Ceru, ka viņai viss ir labi, lai kur viņa atrastos.
Atvainojiet, bet kā tieši jūs Galu pazīstat?
Mēs patiesībā esam ļoti labi draugi.
Kad Galu iepazīst, viņa nevar nepatikt.
Redziet, kas par lietu. Gala man iedeva jūsu numuru.
Teica, ka pazīst jūsu gaumi un jums mūsu vīns ļoti garšos.
Ak tā viņa teica?
Mēs priecātos, ja jūs atbrauktu to nogaršot.
Mēs ražojam autorvīnu, ļoti maza ražotne.
Pasaki, ka tas ir ekoloģisks.
- Bet nav taču. - Pasaki!
Mūsu vīns ir ekoloģisks.
Ziniet, es esmu ļoti noslogota,
bet, ja atsūtīsiet man pudeli, es labprāt to nogaršošu.
Pasaki, ka vīns ir īpašs, jo to gatavojušas sievietes.
Otra tāda pasaulē nav.
Mūsu vīnu dara tikai sievietes.
Es patiesībā esmu tikai darbinieks, kurš vienīgais runā angliski.
Tas ir interesanti.
Bet es vienkārši nedomāju, ka man būs laiks braukt un…
Nu labi. Es saprotu.
Tad laikam piezvanīšu Robertam Singeram. Gala teica, ka viņu tas varētu interesēt.
Labi, paldies, Edna, par man veltīto laiku.
- Nezinu, vai tas bija prātīgi. - Uzticies man.
Pieci, četri, trīs, divi…
Atsūtiet adresi.
Pēc divām nedēļām iespiedīšu jūs savā grafikā.
Labi. Paldies.
Tātad tavs vīrs nav vienīgais, kurš izgaisis.
Tas ir garš stāsts.
Skaidrs.
Tu negribi man stāstīt. Labi.
Bet šis ir liels risks. Es negribu nekādas nepatikšanas.
Tici man. Tas izdosies.
Bet tagad mums ir ļoti maz laika un ļoti daudz darba.
Nāc!
Paga, paga.
Lai izdarītu visu, ko saki,
mums būtu jāstrādā 20 stundas dienā un septiņas dienas nedēļā.
Bet tikai līdz brīdim, kad ieradīsies pircēja no Amerikas.
Vēl viena amerikāniete?
Drīz jau viss ciems ar viņām būs pilns!
Paklausies, kooperatīvs pieder mums, mīļā.
Un mēs pašas lemjam, cik mēs strādājam un kam mūsu vīnu pārdodam.
Iegaumē to!
Redz, ja Ednai iegaršosies, par šo vietu sāks runāt.
Sieviešu zeme.
Un jūs sapelnīsiet daudz naudas.
Jums taču naudiņa patīk, ne?
- Bet mēs skaidri nezinām, vai viņa pirks. - Tā, klau…
Mēs ņemsim vīnu, kas jums stāv mājās, un sajauksim to ar šo vīnu.
Es domāju - tā kā viņa ir ārzemniece, viņa mūs nesaprot.
Mēs vīnu darīsim pēc noteikumiem.
Nē. Nē, mums ir radusies izdevība.
Vairs nekādu zīmogu, vairs nekādu izcelsmes sertifikātu.
Viss beidzies. Mēs darīsim vīnu pēc sava prāta.
Bet tu gan es nekauņa!
Marjona!
Pazūdi!
Marjona, ļauj paskaidrot.
Nē, nē, es visu lieliski saprotu.
Tu esi gulējusi ne tikai ar pusi pilsētas, bet arī ar manu puisi.
Tu gulēji ar manu tēvoci?
Mīļā, es negribēju, lai to uzzini šādi,
bet liekas, ka Andreu nav tavs tēvocis.
Nu, jā, viņš ir tavs tēvocis, bet vēl viņš ir tavs tēvs.
Viņš - tēvs? Kādas muļķības.
Andreu ir neauglīgs!
Tad tāpēc viņiem nevarēja būt bērnu.
Tad… ja tas nav viņš…
Aizmirsti par mani un manu vīru.
Un neprasi mums nekādu naudu. Skaidrs?
Tad es labāk to sadedzinu.
Tu Andreu prasīji naudu?
Meitiņ, mēs esam izputējušas. Es tikai gribēju palīdzēt.
Mammu!
Vecmamm, tu esi neiedomājama.
Gala!
Mamm, man ir briesmīgākās paģiras mūžā. Tagad ne.
Piedod, mīļā.
Ko tieši? Saraksts ir garš.
- Meitiņ, es nemaz ne… - Tu vienmēr man esi melojusi.
Teici, ka mans tēvs ir miris, lai gan zināji, ka tā nav.
Un tagad es uzzinu, ka tu esi gulējusi ar manu tēvoci?
Un tu viņu šantažēji?
- Zvēru - es domāju, ka tas ir viņš. - Taču nav.
Un uzzināt, kurš ir tēvs, nav iespējams,
jo tu esi gulējusi ar visu ciemu un neatceries.
Tu domā, es nepārdzīvoju, ka neatceros?
Vai zini?
Pansionātā es biju laimīga.
Man bija manas lietas, mani draugi un spāņu grupa.
Un tu uzstāji, ka man jābrauc uz šo ciemu.
Es tev teicu, ka negribu atgriezties.
Ak tad uz šejieni jūs nākat izklaidēties?
Te mēs skatāmies futbolu.
Rīkojam kāzas, bēres, apkaimes sapulces.
Un saimniece ir burvīga. Ļoti jauka.
- Vienmēr par brīvu dod alu… - Tu gan esi bezkauņa.
Tavai draudzenei es uzsaucu, tev - vēl redzēsim.
Ko dzersi?
- Neko. Paldies. - Ko es tev teicu?
- Tualete? - Tur.
- Tas ir konfidenciāli. - Es gribu redzēt viņas ģīmi.
Tu, tu, tu. Ei, vai meklē tualeti?
Jā.
- Kuru? - Sieviešu.
- Džona. - Vai izbeigsi?
- Liec viņu mierā! - Es viņu likšu mierā.
Piedod. Es tikai īsti nezinu, kā tevi uzrunāt.
Nu tad pasaki tu.
Kas tu esi? Viņš? Viņa?
Piedod, bet…
Saproti… Montse, vai zini?
Mums drīz vien būs jāiekārto tualete šādiem ļaudīm.
Piemini manus vārdus.
Pavisam drīz mums…
- Vai tu vari izbeigt? Nē! - Vai liksies mierā? Apsēdies.
Vari apsēsties?
Lai gan tavā gadījumā īsti nemaz nevar pateikt.
Tev bijušas operācijas, vai ne?
Nē, nu es taču redzu.
Tu izskaties lieliski.
- Es laikam iešu. - Piedod. Nevajag tā apvainoties.
Paliec.
Paklausieties visi!
Jūs zinājāt, ka pagājušajos ciema svētkos Joana man laizīja krūtis?
Un, Ksavi, vai tev viņa neteica, ka ir jaunava?
Teica, ne? Viņa jau bija nodrāzusies ar tavu brālēnu.
Ko?
Neskaties uz mani tā, Ksavi.
Vai nav pretīgi tikt pazemotai?
Un tu.
Ja turpināsi stāstīt konfidenciālas lietas par saviem pacientiem,
drīz vien paliksi bez darba.
- Laukā. Laukā! - Es atvainojos.
Keita, vai viss labi?
Piedod. Ciems ir mazs, bet idioti jau ir visur.
Tu vari iet, kurā tualetē gribi.
Keita!
- Viss labi? - Es tagad negribu runāt.
Labi.
Tev nav jārunā. Es tikai te pasēdēšu un paklusēšu.
Tev man nav jāstāsta nekas, kas notiek.
Es šo ciemu neieredzu.
Lūk, kas notiek.
Tu man to stāsti?
Man ir apnicis vienmēr stāstīt, kas es esmu. Apnicis.
Kāds kaut ko pateica?
- Es to varu nokārtot. - Nē, man nevajag, lai tu mani sargā.
Es gribu, lai cilvēki beidz par mani runāt.
Sveicu tevi klubiņā. Mums tas ir gēnos.
Ja esi atšķirīga, visi par tevi runās.
Jā, bet es negribu būt atšķirīga. Es gribu būt es pati.
Kāpēc man to neļauj?
Kāpēc, kad uzzina, ka esmu transpersona, tas vien ir svarīgi?
Viss grozās tikai ap to, un tas nav godīgi.
Ak, mīlulīt.
Tu esi daudz kas vairāk.
Un - jā, pasaulē būs daudz idiotu.
Ir daudz labu cilvēku, kas tevi mīl tāpēc, ka zina, kāda tu esi.
Kaut arī tu klausies to briesmīgo mūziku, viņi vienalga tevi mīl.
Un būt atšķirīgai ir labi. Jautri.
Vienkārši vairāk nekā citiem nākas ciest no visādiem mērgļiem.
Tu zini, ko es darīju, kad cilvēki par mani smējās un es nevarēju izturēt?
Mamm, lēnāk. Man nav elpas.
Pilsētā esi kļuvusi vārga.
Oho!
Jā. Šis skats ir vienīgais, kā man pietrūka.
Tu rāpies te augšā, lai paraudātu?
Ļoti nomācoši.
Ne jau to vien es te darīju.
Jūs sasodītās kuces!
Maitas!
Nezinu gan, vecmamm. Nākt šurp tikai pakliegt?
Tici man, tā ir lieliska sajūta. Nu! Pasaki kādu sliktu vārdu!
Pirmo, kas ienāk prātā.
Sūds.
Cik vārgs kliedziens.
Pieliec taču gribasspēku, jā? Izliecies, ka uz kādu kliedz, lai justos labāk.
Pasaki kaut ko īstu. Nezinu, ar dusmām, skumjām, ar…
Es tevi ienīstu, tu nelieti!
Ak dievs. Tiešām kļūst labāk.
Oho, mamm!
Tava kārta.
Kliedz skaļi. Un no sirds.
Maitas!
Draņķa kuces!
Zināt, ko es tur augšā atcerējos?
Kad biju bēdīga, tētis sāka dziedāt "Walking on Sunshine".
Jā, viņam tā dziesma patika.
Viņš to dziedāja tik šķībi!
Es zinu, ka viņš uzvedās kā ķēms, bet man viņa pietrūkst.
Man arī.
Ja viņš būtu te, dziedātu pilnā rīklē.
Jā.
Zini, viņš mēdza teikt, ka Katrina ir risinājums visām problēmām.
Nu, Fred, kur tu esi?
Pasaki man priekšā.
VIKIJA HABLA ES TEVI GAIDU
Mana kaklarota.
Šī man ir ļoti svarīga.
Tā bija kāzu gadadienas dāvana. Būtībā nenovērtējama.
Varbūt. Bet tas ir viltojums.
Ko?
Mamm, tu nāksi gulēt?
Jā. Jā, es tūlīt.
Labi.
- Tev viss labi? - Jā.
Labi. Tikai nepaliec pārāk ilgi.
Viss labi?
Varu tev palīdzēt?
Zinu, ka atbilde ir nē, bet…
Man izdevās tikt iekšā Freda e-pastā.
Tiešām?
Nu? Ir kāds pavediens?
Nē.
Es vēl aizvien nezinu, kur viņš ir.
Bet es zinu, ar ko viņš ir kopā.
Viņam ir mīļākā.
Pēdējās dienas es Fredu nīdu.
Un domāju, ka vēl vairāk sāpināt viņš mani nespētu.
Un es kļūdījos.
- Es esmu idiote. - Nē.
Idiots ir tavs vīrs.
Ja viņš ir ar citu sievieti, tad zaudētājs ir viņš.
Viņa pat nav jaunāka. Viņa ir vecāka par mani.
Es nesaprotu. Tu izskaties…
Tu esi… Es domāju…
Man… tu patīc.
Tev nav jāmelo, lai mani uzmundrinātu.
Nē, es tā tiešām domāju.
Tu esi ietiepīga un stūrgalvīga, un fanātiska, un…
Bet…
tu esi feina.
Tas ir, feina vīnu pazinēja.
Jā.
- Ko tad jūs te darāt? - Neko. Tikai runājamies.
Kā jūtas Keita?
Pasaki viņai, ka tos divus idiotus es savā bārā vairs nelaidīšu.
Tu esi ļoti laipna.
Paldies, ka atnāci apvaicāties. Tev tas nebija jādara.
Nu, es… neatnācu tikai tāpēc.
- Sveiks. - Sveika.
Es būšu iekšā.
- Arlabvakar. - Ar labu… vakaru.
Nu…
- Līdz rītam! - Jā, jā. Līdz rītam.
Tiksimies rīt.
Čau.
Es tad labāk klausos gailī Rufianā.
Vismaz kāds šovakar labi pavada laiku.
- Sveika, Džulija. - Labrīt.
Ai, dievmāte!
Jā. Beidzot.
Tāda sajūta, ka braucam uz riņķi vien.
Mosties, puika.
Ei, mosties!
Kāpēc tu mani pamodināji?
Tāpēc, ka esam atbraukuši.
IEDVESMOJOTIES NO SANDRAS BARNEDAS ROMĀNA LA TIERRA DE LAS MUJERES
Tulkojis Imants Pakalnietis