O PĚT LET DŘÍVE
DŮM XATARTOVÝCH NA PRODEJ
Došel vám benzín?
Jestli chcete, navedu vás na okresku.
Ne, díky. Nejspíš zůstanu tady.
Kdo tady prodává ten dům?
Jak vidíte, je veliký.
Vaše děti budou mít spoustu prostoru na hraní.
Bydlel bych tu sám.
Musel bych zaplatit hotově.
Je to v pořádku?
- Co tu chce? - Není to jasný? Dělá pro mě.
Ne, ne. Tohle je ženské družstvo.
Tahle vinice je moje, takže můžu najmout, koho chci. Jasný?
Výborně. Odpracoval sis to.
Skvěle.
Paráda.
SOUČASNOST
Kristepane.
Už někdo toho kohouta zabijte.
Jmenuje se Rufián.
Ještě si ho zamilujete, věřte mi.
Za 15 minut ve sklepě.
Ale je ještě noc.
Vážně?
Já si říkal, proč je tma.
Jdeme, Golfo.
ZEMĚ ŽEN
Ujasním si to. Ukradl nám peníze,
a místo abychom ho nahlásili, budeme pro něj dělat?
Uzavřeli jsme dohodu.
Opravdu? Ty teda umíš vyjednávat.
Kate, zlato, je strašně brzo.
Potřebuju tak pět litrů kafe, než začnu řešit tvoje kňourání.
Jen nechápu, co tu děláme já a babička.
Jsme rodina. A rodiny drží spolu i v nejtěžších časech.
Mami. Mami, vzbuď se.
Co tu děláš? Je návštěvní den?
Nejsme v domově pro seniory, ale v La Muze.
Co děláme La Muze?
To bych taky ráda věděla.
Zkus si vzpomenout, mami. Jsme tu, protože Fred…
No jo, jo.
Musíme utéct a ukrývat se kvůli tvýmu vypatlanýmu manželovi.
Kéž by ses byla rozvedla, zlato.
Pojď. Jdeme.
Jdeme.
Kam? Netušíme, kde jsou.
Ta holka říkala, že jsou ve vinařské vesnici v Katalánsku, ne?
Ale „vinařská vesnice, Katalánsko“ najde 100 výsledků.
Taky víme, že se její babička jmenuje Julia Xatartová. To už jsou dvě stopy.
Proč vždycky dostanu takový blbý melouchy? To není fér.
Nevím, jestli budu tady nebo doma nebo někde jinde.
Můžeme to probrat později? Potřebujeme plán. Hned.
Mám to.
To snad ne.
KATALÁNSKO, VINAŘSKÝ KRAJ VÝLETY ZA VÍNEM
Dobrý den.
Těšíte se, až ochutnáte nejlepší vína v Katalánsku?
Ano!
Proč tu pracují jen ženy?
Protože chlapi jsou tu k ničemu.
- Téměř k ničemu. - Tvoje babička je zná dokonale.
Před mnoha lety na vinicích pracovali muži.
Ale za občanské války museli odjet na frontu.
Nevěděli, co je čeká, tak odkázali pozemky svým matkám, dcerám a manželkám.
Takže začaly víno dělat ony.
A stala se z toho tradice.
A od té doby je tohle země žen.
Dámy, poslouchejte, prosím.
Juliu už znáte.
Želbohu.
A tohle jsou Kate a Gala. Budou nám pomáhat.
- Doufám v přínosnou spolupráci. - Co přesně tu budou dělat?
V New Yorku jsem měla vinotéku. Mám kontakty. Můžu pomoct.
Vylepšit vaše víno.
- Co to plácá? Co je s naším vínem? - Neuvěřitelný.
- Nechutná jí. - Ne…
To ne. To jsem neřekla.
Je silné.
Hodně silné. A suché.
No a nechutná dobře.
Ale réva je kvalitní. Víno jen není dobře vyrobené.
Sklidily jste révu velmi pozdě. A máte velký problém, protože…
vás nikdo nesnese.
Drzost!
Ta Američanka má ale drzost. Nejdřív urazí naše víno a teď i nás.
Galo, Nadie os soporta znamená „nikdo vás nemá rád“.
Ne, ne. Chci říct, že vás nikdo nepodporuje.
Chybí vám pomoc, podpora.
Jo. To. Tohle.
Jsem tu, abych vám pomohla víno vylepšit.
Přeložte to.
Vím, že vám leze na nervy. Mě štve taky, ale dejte jí šanci.
Ani mě jste zprvu neměly rády.
Dobrá.
Ale budeš ji krotit.
Tak do práce. Běžte pomoct dámám. Já ochutnám všechno víno v sudech.
Nějak se mi točí hlava.
- Asi omdlím. - Mami, jsi v pořádku?
Ano, ano. Neboj. Klesl mi tlak. Asi nebudu moct pracovat.
- Pojď k doktorovi. - Já ji tam dovedu.
Neboj, to hned přejde. Pojď, zlato. Jdeme.
- Určitě? - Ano, zlato. Určitě.
Můžeme začít?
Tohle jsou vína za posledních deset let.
Poslední dvě sklizně ještě zrají v sudech. Předchozí jsou v lahvích.
Sbíráme révu z dvanácti vinohradů,
lisujeme z ní šťávu a plníme ji do nádrží.
Tak moment. V některých vinohradech je kvalitnější réva než v jiných?
Samozřejmě.
Musíte vybírat. Používejte jen révu z nejlepších vinohradů.
Je to družstvo. Ta spolupráce je v názvu.
Využíváme vinice všech.
Kdybyste už tu révu nesklidili, bylo by to snazší.
Ale… je to všechno smíchané v sudech.
- Musíme vymyslet něco jiného. - Hele, víno je takové, jaké je.
- Musíme dodržovat postup kvůli osvědčení. - Kvůli jakému osvědčení?
- Osvědčení o původu. - K čemu takové osvědčení potřebujete?
Aby se víno víc prodávalo.
Ale ono se neprodává proto, že je špatné.
Problém není v trhu, ale ve vás.
Bože. Stačí přičichnout, a jsem opilá.
Tak nádech.
Ještě jednou.
Dobrá. Pociťovala jste v poslední době závrať i jindy?
Ano. Kdykoli se ke mně přiblíží chlap jako vy.
- Po probuzení dnes byla dezorientovaná. - A co bys čekala jiného? Bylo šest ráno.
Dobrá. Berete nějaké léky?
Dobrá. Nesmíte si je zapomínat brát.
Určitě je ale nesmíte míchat s alkoholem.
To nepřichází v úvahu.
Asi budeme muset požádat o další názor.
Vedete si dobře. Kdyby něco, víte kde nás najdete, Julio.
- Kdyby něco, budu tady, jo? - Počkej venku. Hned přijdu.
Pomalu. Fajn.
- Nashle, krasavče. - Nashle, Julio.
Julio, zdravím.
- Julio. - Dobrý den.
To je ale otravný chlap.
Potřebuju napsat recept. Docházejí mi hormony.
- Antikoncepce? - Ne.
Ne.
Aha, no dobře. Vy jste… Fajn, takže…
- Máte nějaké dokumenty dokládající… - Ano.
Jen tohle?
- Ano. - Dobře. Musím to s někým zkonzultovat.
Ale vzhledem k tomu, že nemáte číslo sociálního pojištění
a my nemáme vaše lékařské záznamy,
je to zdlouhavý proces, chápete?
Nemůžu vám předepsat tak silný lék
aniž bych provedl testy.
A kvůli analýze je třeba vyplnit další dokumenty.
Quintanillo, měls vyložit.
- Andreu, na slovíčko. - Nemůžu, hraju.
- Tak co, Andreu? - Jo, dejte mi chvilku.
Dvě devítky, paráda.
- Julio! - Sakra, Andreu!
Prohrálas mi to.
Už si promluvíme?
Jdeme.
Pánové.
Je to moje dcera?
Má tvoje oči.
Ale… Ale jak?
Jak to myslíš?
Musím ti to vysvětlovat? Kristepane.
Neuvěřitelný.
Ten seník.
Už si nepamatuješ, co jsme dělali, než jsi začal chodit s Marionou?
No ale… své sestře o tom neřekneš, ne?
Prozatím to neřekneme nikomu.
Já mám dceru.
- Ano, a potřebuje od tebe pomoct. - Ano, jistě.
Co tím chceš říct?
Myslíš, že být svobodná matka bylo lehký? Měla jsem toho na hrbu dost.
Výlohy, jídlo a dům.
A ošacení. Měla vytříbený vkus.
Lekce francouzštiny. Mimochodem mluví výborně.
Jo a zdravotní pojištění. V zámoří stojí majlant. Celkem to dělalo
přibližně kolem 900 $ měsíčně.
Nějakých 20 let.
- Julio, přijdu na mizinu. - Je tvá dcera.
Ne, jistě. No ovšem. Já se o to postarám.
Akorát že zrovna teď nemám…
Prosím tě… Bez obav.
Jen mi dej, co můžeš, a zbytek ještě nějak pořešíme.
Neboj, jo?
Jsme rodina.
To jsem tě na to letiště vezla zbytečně?
Jo. Nakonec tady nějakou dobu zůstanu. Promiň.
Tak to budeš potřebovat průvodce.
Zítra si zajdeme do Montsina baru.
Napijeme se.
Jsem nezletilá. Pít nemůžu.
Co se stane v La Muze, zůstane v La Muze.
Ty jo, moc pěkně kreslíš.
- To je tvoje holka? - Ano.
Volala, ptala se po tobě. Použilas můj mobil…
Maggie ti volala?
- Jak je na tom? - Anglicky moc dobře neumím,
ale zněla ustaraně.
Chtěla vědět, kde jsi. O co jde? Schováváš se před ní?
Musíš si s ní promluvit přímo.
Jo, ale je to o dost složitější.
Promiň, jestli jsem něco zpackala.
Ale neboj. Jen se koukni, jsme tu na konci světa.
Ta Maggie tě tu nenajde ani za sto let.
Panejo. To musíš ochutnat.
Jmenuje se to butifarra. To chci jíst po zbytek života.
Když se budeš takhle cpát, moc dlouho už žít nebudeš.
Našels něco?
Juliu Xatartovou vedou v dalších 20 městech.
Nikdy je nenajdeme.
Jsou ve městě jménem La Muga. M-U-G-A. Máš to?
Objednám auto.
Tohle ujde.
To je ročník těsně před mým příchodem.
To vysvětluje hodně.
Nevěděl jsem, že máte smysl pro humor.
Vím ale, že jsme ochutnali každé víno tady a madam nechutnalo žádné.
Podle vás jsem snob?
Snob? Vy? Ne.
Jen trošku.
Stýská se vám po pití šampaňského ve společenském klubu?
Taky máte smysl pro humor.
Víte, po čem se mi stýská?
Po mojí vinotéce.
Poprvé v životě jsem dělala, co jsem doopravdy chtěla.
Slavnostní otevření bylo krásné. Všem se to moc líbilo.
A najednou, bum.
Bylo po všem.
Podle vaší matky vás do tohohle srabu dostal manžel.
Máma Freda nenávidí.
A Fred…
- Kde je? - To nevím.
Slehla se po něm zem.
Volala jsem mu snad tisíckrát. Psala jsem mu.
Zkoušela jsem mu vlézt do mailu, ale neznám heslo.
Mám tady počítač.
Mohl bych vám pomoct.
Třeba je to vaše jméno, datum narození vás nebo Kate.
To je jedno. Zkoušela jsem všechno.
Jména, data, model jeho auta.
- Zkusíme „heslo“. Heslo. - Prosím vás.
To si nezvolí ani idiot.
Vaše heslo je „heslo“? Jako vážně?
Ale s velkým „H“. Samozřejmě.
- Tak jo. - Je to častější, než myslíte.
Někdo používá jméno psa.
Vy žijete jen s tím psem? To nemáte žádnou rodinu?
Vypadám, že mám rodinu?
Popravdě? Ne.
Je lepší být sám než s někým nevhodným.
Můžete řídit?
Jsem v lepším stavu než vy. A po téhle trase jsem jel milionkrát.
Andreu.
Ahoj.
Všechno v cajku?
Neměl bys řídit.
Ne, jsem…
v pohodě.
Amate, viděl jsem tě na slavnosti a poznám ti to na očích. Ty jsi pil.
Budete si muset fouknout, pane. Do náustku, prosím.
Schovej to, Quintanillo.
- A vy jste v pořádku? - Já? Ano. V naprostém.
Ať řídí dáma.
Dámě to za volantem moc nejde.
Cože? Ne. Bez problémů, pane policisto. Strýčku Andreu.
Pojďte, prohodíme se.
Nemůžu. To ten pás.
Občas se zasekne. Ukažte.
- Nejde vytáhnout. - Ne… Chyba není tam.
- Zasekl se tady. - Tady. Je to ošidný.
- Musíte tahat odsud. - Vždyť… já tahám.
- A je to. Jo. - A je to.
Výměna…
Jestli mi kromě traktoru zničíte i auto, zabiju vás.
Zachraňuju vás před vězením.
Tak jo. Jak…
Jo.
Ani to nezkoušejte.
Bože, neumíme pít, co? A pak si stěžujeme, že nám z řidičáku berou body.
Quintanillo, jdi domů. Já je odvezu.
Co tak pozdě?
Klíč nepasuje.
Nepasuje, Golfo. Pojď sem.
A ty jsi piripis.
Piri… co?
Opilá, miláčku.
Hezký.
Radši jsem je přivezl. Nemohli řídit.
Vidím. Díky moc, Andreu.
Beze všeho. Je to moje povinnost, ne?
Starat se o všechny, jako by byli moji synové… nebo dcery.
Mockrát děkuju. Dobrou noc, Andreu.
- Čau Andreu! - Čau Andreu!
Ty jsi dobrá. Opít se bez vlastní matky.
Dobrou, dcero.
- Motala ses. - Míň než ty teď.
BANKA
Andreu?
Proč ještě nespíš?
Zmlkni!
- Kafe? - Ano. Pro lásku boží, ano.
Kate, Kate. Přestaň.
Nech toho rámusení. Třeští mi hlava.
Á, Šípková Růženka.
Víno k snídani?
Nemůžeš pít, mami.
Není pro mě. Je pro tebe.
Nejlepší lék na kocovinu je alkohol.
A tohle je vážně jemné.
Kde jsi ho našla?
V Amatově sklepě.
Tebe si podám pak, pendejo.
Ochutnej.
V noci ti to nestačilo?
Můžeš mě poslechnout?
- Je dobré. - Je výborné.
Je to loňské víno smíchané s vínem, které máš doma.
- Co? - Ve sklepě.
- Galo, to je domácí víno. Nejde použít. - Proč?
Tohle víno fermentujeme tajně.
Tajně?
Loni byla kvůli dešti nadměrná úroda.
Produkcí vína nad limit bychom přišli o osvědčení o původu.
Nadbytek jsme si rozdělili pro vlastní spotřebu. Nesmíme ho prodávat.
Nechci ho prodávat, ale přimíchávat.
Koukni, tohle víno má víc kyselinky a taky svěžejší chuť.
Je mnohem lehčí.
Když je smísíme, výsledné víno bude subtilnější.
Lahodnější.
Když je smísíme, přijdeme o osvědčení.
Nepotřebujete ho.
Můžeme vytvořit kupáž. V menší sérii, zato vytříbenější.
Podle vlastních pravidel.
- Je to dobrý nápad? - Je.
Víno by muselo být uleželé, takže by to bylo až za několik měsíců.
Na svoje peníze se načekáš.
Ne.
Ne když ho prodáme správnému člověku.
Galo!
Moje kamarádka Edna je jedna z nejvlivnějších osobností ve světě vín.
Pozná skvělá vína dřív než kdo jiný.
Když jí některé chutná, platí předem.
…a kdo dává rozhovor New Yorkeru?
- Můj největší konkurent. - Robert Singer.
Tamhle stojí.
Proč jí nezavoláš?
Nechci prozradit, kde jsem. Je to složitý.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Na. Řekni jí, ať přijede ochutnat naše víno.
- Najednou je to naše víno? - Jen…
- Haló. - Zdravím, Edno. Tady Amat.
Ještě se neznáme, ale jsem vinař z družstva v La Muze,
vesničce v Katalánsku.
Pardon, odkud máte tohle číslo?
- Od mojí kamarádky Galy. - Od Galy?
Galy Scottové?
Propána. Slyšela jsem, že se i s rodinou pohřešují.
Pohřešují?
Skutečně?
Doufám, že je v pořádku, ať je kdekoli.
Promiňte, ale odkud přesně Galu znáte?
Jsme moc dobří přátelé.
Galu si není možné neoblíbit, jakmile ji poznáte.
Věc se má takhle.
Gala mi na vás dala kontakt.
Jak zná váš vkus, prý si naše víno zamilujete.
- To vážně řekla? - Budeme rádi, když ho přijedete ochutnat.
Vyrábíme výběrové víno, velmi malosériová produkce.
Řekni, že je ekologické.
- Vždyť není. - Řekni jí to.
- Je ekologické. - Koukněte, nemám vůbec čas,
ale když mi pošlete láhev, moc ráda ji ochutnám.
Řekni jí, že je výjimečné, protože ho vyrábějí ženy. Světový unikát.
Vyrábějí ho výhradně ženy.
Já jsem jen zaměstnanec, jediný anglicky mluvící.
To je vážně zajímavé.
Jen si zkrátka nevyšetřím čas, abych mohla přijet…
Jistě. Rozumím.
Tak já zavolám Robertu Singerovi. Gala říkala, že by mohl mít zájem.
Každopádně moc děkuji za váš čas, Edno.
- Asi to nebyl dobrý nápad. - Věř mi.
Pět, čtyři, tři, dva…
Pošlete adresu. Za dva týdny bych si na vás udělala čas.
Tak dobře. Děkuju.
Takže tvůj manžel není jediný, kdo zmizel.
To je na dlouho.
Jasně.
Nechceš mi to říct. Fajn.
Ale tohle je obří hazard.
Nestojím o potíže.
Věř mi. Vyjde to.
Ale čeká nás spousta práce a máme málo času.
Šup!
Tak už dost.
Abychom zvládly všechno,
o čem tu mluvíte, musely bychom pracovat dvacet hodin denně, sedm dní v týdnu.
Ale jen než dorazí ta americká nákupčí.
Další Američanka?
To už jich tohle město bude plné.
Poslyšte, tohle družstvo je naše, miláčku.
A my rozhodujeme, jak budeme pracovat a komu víno prodáme.
Aby bylo jasno.
Když bude Edně chutnat, mezi lidmi se to o vás rozkřikne.
O zemi žen.
A vyděláte hromadu peněz!
Penízky přece máte rády, ne?
- Není jisté, jestli ho koupí. - Hele…
Smísíme víno, co máte doma, s tímhle.
Asi protože je cizinka, zřejmě nám nerozumí.
My budeme víno vyrábět podle pravidel.
Ne. Ne, máme velkou příležitost.
Už žádná osvědčení. Žádná osvědčení o původu.
To je pasé. Budeme vyrábět víno po svém.
Ale… Ale že máš pořádnou drzost, co?
Mariono!
Ruce pryč.
Mariono, vysvětlím ti to.
Ne, ne. Rozumím tomu dokonale.
Nejen žes ojela půlku města, ale spala jsi i s mým klukem.
Tys spala s mým strýčkem?
Zlato, nechtěla jsem, abys to zjistila takhle,
ale zdá se, že Andreu není tvůj strýc.
Teda ano, je to tvůj strýc, ale zároveň je to i tvůj otec.
Co to tady plácáš, že je otec?
Andreu je sterilní!
Proto nemohli mít děti.
No tak když to není on…
Zapomeň na mě i na mého manžela.
A nechtěj po nás žádné peníze. Rozumíš?
To bych je radši spálila.
Tys po Andreovi chtěla peníze?
Zlato, byly jsme na mizině. Jen jsem chtěla pomoct.
Mami.
Teda babičko, ty jsi neuvěřitelná.
Galo!
Mami, mám nejhorší kocovinu v životě. Teď ne.
Omlouvám se, drahoušku.
Za co? Ten seznam je dlouhý.
- Zlato… Já ani… - Vždycky jsi mi lhala.
Řeklas mi, že je táta mrtvý, ale věděla jsi, že není.
A teď se dozvím, že jsi spala s mým strýcem?
A vydíráš ho?
- Já fakt myslela, že je to on. - Ale není.
A je nemožné zjistit, kdo to je,
protože jsi spala s celým městem a nevzpomínáš si.
Myslíš, že mě neštve, že si nevzpomínám?
Tak víš co?
Byla jsem šťastná v domově pro seniory s přáteli a španělskou skupinou.
A tys mě donutila jet do tohohle města.
Já říkala, že se vrátit nechci.
Tak sem se lidi chodí bavit?
Koukáme se tu na fotbal.
Slavíme svatby, pohřby, pořádáme sousedské sleziny.
No a majitelka je rozkošná. Je moc milá.
- Dává nám pivo zdarma… - Neprovokuj.
Ona ho má zadarmo, u tebe ještě uvidíme. Co piješ?
- Nic. Dík. - Co jsem říkala?
- Záchod? - Tam.
- Bylo to důvěrné. - Chci jí vidět do tváře.
Hele, ty. Hledáš záchod?
Jo.
- Který? - Dámský.
- Joano. - Nepruď.
- Nech ji být. - Nechám.
Promiň. Jen si nejsem jistá, jak tě mám oslovovat.
Tak mi to řekni.
Co jsi zač? On? Ona?
Promiň, ale… Jde o to… Montse, to si nevymyslíš.
Zanedlouho budeme muset… zřídit záchod s cedulkou „oni“.
To ti povídám. Nezapomeň na to.
Zanedlouho budeme…
- Nech toho. Ne! - Nech mě. Sedni si. Můžeš si sednout?
I když, no víš, v tvém případě těžko říct. Už ti něco operovali, ne?
Je to poznat.
Vypadáš úžasně.
- Už půjdu. - Pardon? Nebuď citlivka.
Nikam nechoď. Poslouchejte.
Víte, že mi Joana loni na slavnosti cucala prsa?
A, Xavi, neříkala, že je panna?
Jo? No tak už chrápala s tvým bratránkem.
- Cože? - Nekoukej tak na mě, Xavi.
Být ponížená je na prd, co?
A co ty?
Jestli budeš dál rozhlašovat důvěrné informace o pacientech,
vmžiku budeš bez práce, kamaráde.
- Vypadni. - Omlouvám se.
Kate, jsi v pořádku?
Je mi to líto. Jsme na malém městě, ale idioty potkáš všude.
Můžeš použít kterýkoli záchod.
Kate!
- Jsi v pohodě? - Nechci si povídat.
Fajn.
Nemusíš mi nic povídat. Budu tu jen potichu sedět.
Nemusíš mi říkat nic, co se děje.
Nesnáším tohle město.
To se děje.
To mi povídej.
Už mě nebaví muset pořád každému říkat, kdo jsem. Nebaví.
Někdo ti něco provedl?
- Vyřeším to. - Mami, nemusíš mě chránit.
Jen chci, aby se o mně lidi přestali bavit.
Vítej v klubu. Máme to v genech.
Když jsi odlišná, budou se o tobě bavit všichni.
Jo, ale já nechci být odlišná, babi. Chci být sama sebou. Proč mě nenechají?
Proč jakmile zjistí, že jsem trans, zajímá je jen to?
Všechno se pořád točí jen okolo toho. Není to fér.
Ach, zlatíčko.
Jsi mnohem víc než jen tohle.
Jo, na světě je spousta idiotů.
Ale taky plno dobrých lidí, kteří tě mají rádi, protože vědí, kdo jsi.
I když posloucháš tu strašnou hudbu, stejně tě milují.
Být odlišná je v pořádku. Je to sranda.
Jen musíš strpět víc kreténů než ostatní.
Víš, co jsem dělala, když jsem nemohla snést, že se mi lidi smějou?
- Mami, můžeš zpomalit? Sotva dýchám. - Ve městě jsi pěkně vyměkla.
Ty jo!
Ano. Ten výhled je to jediné, po čem se mi stýskalo.
Lezla jsi až sem nahoru, aby sis poplakala?
Jak depresivní.
Nechodila jsem sem jen proto.
Vy hnusný svině!
Vy hajzlové!
No já nevím, babi. Jsme tu jen proto, abychom si zakřičely?
Věr mi, je to skvělý pocit. No, řekni sprosté slovo.
První, co tě napadne.
Do prdele!
To je teda slabota.
Opři se do toho. Jako že na někoho řveš, aby se ti ulevilo.
Řekni něco pořádnýho. Využij svůj hněv, smutek, své…
Nenávidím tě, ty hajzle!
Bože, vážně je mi hned líp.
No teda, mami.
Teď ty.
Ale nahlas. Od srdce.
Vy hajzlové!
Vy hnusný svině!
Víte, co se mi tam vybavilo?
Když jsem byla smutná a táta začal zpívat „Walking on Sunshine“.
Jo, tu píseň miloval.
Zpíval ji děsně falešně.
Vím, že se choval jako pitomec, ale tak nějak mi chybí.
Mně taky.
- Kdyby tu byl, zpíval by z plných plic. - Jo.
Říkával, že Katrina je řešením jakéhokoli problému.
No tak, Frede. Kde jsi?
Napověz mi.
VICKY HUBBLEOVÁ ČEKÁM NA TEBE
Můj náhrdelník.
Tenhle má pro mě velký význam. Byl to dárek k výročí, je nesmírně cenný.
To je možné. Ale je to padělek.
Cože?
Mami, jdeš už do postele?
Jo. Hned tam budu.
Tak fajn.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Fajn. Jen ať ti to netrvá dlouho.
Dobrý?
Můžu ti pomoct?
Vím, že odpověď zní ne, ale…
Dostala jsem se Fredovi do mailu.
Fakt?
No a? Nějaká vodítka?
Ne.
Pořád nevím, kde je.
Ale už vím, s kým je.
Měl milenku.
Posledních pár dní jsem Freda nenáviděla.
A myslela jsem si, že už mi nemůže ublížit víc, než mi ublížil.
Ale spletla jsem se.
- Jsem idiot. - Ne.
Idiot je tvůj manžel.
Jestli utekl s jinou, jeho prohra.
Ani není mladší.
Je starší než já.
To vůbec nechápu. Vypadáš…
Ty jsi… no…
Líbíš se mi.
Nemusíš lhát, abys mi zvedl náladu.
Ne, myslím to vážně.
Jsi paličatá, nepoddajná, posedlá a…
Ale…
jsi úžasná.
No, jsi úžasná expertka na víno.
Jo.
- Co děláte tady venku? - Ale nic. Jen si povídáme.
Jak je na tom Kate?
Řekněte jí, že ti dva idioti už do mého baru nesmějí.
Jste moc hodná.
Děkuju, že jste se přišla optat. Nemusela jste.
No… Nepřišla jsem jen kvůli tomu.
- Ahoj. - Ahoj.
Budu uvnitř.
- Dobrou noc. - Dobrou… noc.
Takže…
- Nashle zítra. - Jo. Zítra.
Nashle zítra.
Ahoj.
Radši bych poslouchala kohouta Rufiána.
Aspoň někdo si dnešní večer užívá.
- Ahoj Julio. - Dobrý den.
Dobrý Bože!
Ano. Konečně.
Jako bychom jezdili v kruhu.
Budíček.
Vstávat!
Proč mě budíš?
Protože jsme v cíli.
PODLE KNIŽNÍ PŘEDLOHY S. BARNEDA „LA TIERRA DE LAS MUJERES“
Překlad titulků: Jiří Sailer