Pone Šenonai.
-Sveiki, mielas pone. -Sveiki, mielas pone.
Mielas pone, taip pat sveiki, mielas pone.
-Labas, Adamai. -Sveikas, Petai.
Ar norėtum sužinoti, kas turi mažiausią pimpį Holivude?
Taip, mielas pone, labai.
Turbūt kuris nors vaikas iš „Keistų dalykų“?
Iš kur?
Jis – „Oskarą“ gavęs režisierius.
Atsiųsiu nuotraukų. Turėsi pasididinti.
Puiku. Turi sekundėlę?
-Žinoma. -Gerai.
Denai, turim bėdą.
Petas sukiojasi tarp atlikėjų. Kartoju, lapė vištidėje.
Gerai, bičiuli, paklausyk.
„Centurios 2“ turi bėdelę. Nedidelę siužeto spragą.
Puiku. Mėgstu, kai kitų žmonių filmams nesiseka.
Aš irgi. Žiauriai gerai. Žinau.
Bet, deja, už jį atsakingas aš.
-Žodžiu, spragai ištaisyti… Braisonai? -Pratęsiu.
Reikia ateities regėtojo.
O gal to, kuris drebina žemę
ir kurio jėga truputį viršija vidutinę.
Sveiki, vyručiai. Ką praleidom?
Anita, paimam Piterį dienai filmuotis.
-Žinoma, Petai. 100 %. Ko beprireiktų. -Gerai. Tai dar ne viskas.
Galim šnektelėti akis į akį?
Braisonai, rask man vietą.
-Kas vyksta? -Skolos grąžinimas, Danieli. Atpildas.
Mus baudžia už Eriko nuodėmes.
Kaip gaila, pirmas numeri.
Senukas išeina dienai pavaidinti didžiojoje scenoje.
Adiós, pindos.
Viso, Piteri.
Sėkmės.
Jis toks geras aktorius.
Kaip ir tu.
Gerai, gavai savo atpildą, Petai. Mes atsilyginę?
Jūsų režisierius kaip kamikadzė įsirėžė į mūsų stulpą.
Imsiu, ką tik užsigeisiu, blemba.
Šeinui nepatinka, kai pykstatės.
Mielai rėkčiau ant Eriko, kol išnirtų žandikaulis,
deja, Skotas Rudinas viską mums sušiko, todėl negaliu.
-Šeinas tavim nepatenkintas, Anita. -Nesuvaldžiau režisieriaus.
-Ko tik beprireiktų. -Yra dar vienas dalykas.
Noriu, kad įtrauktumėt vieną gaminį.
Gerai. Kokį? „Rolex“ ar…
-Kinų žemės ūkio techniką. -Kinų žemės ūkio techniką.
Suktas ėjimas. Šito nesitikėjau.
-Šeiną spaudžia. -Bet jis klesti.
Vietiniai bilietų pardavimai vis smunka.
Kinija grįžta.
Bet Kinija nori paslaugos mainais už mūsų filmų rodymą. Nusilenkimo.
Nusilenkimo? Kinijai? Labai jau didelis nusilenkimas.
Nusilenkimas iki žemės.
Centrinis propagandos komitetas nori pranešti,
kad jų ž. ū. technika – geriausia pasaulyje.
-Aš su jais sutinku. -100 %. Dėjau ant „John Deere“.
Žinoma. Bet kaip ž. ū. technika įsipaišys į „Tektą“ –
filmą apie superdidvyrius kosmose…
Anita, gumytes su skoniu
įkišau į TV filmą apie „Exxon Valdez“ naftos išsiliejimą.
Nieko sau.
Bet smulkmenas palieku menininkams.
Tegul menininkai pardavinėja traktorius.
Tavo filmas, Anita, yra mūsų juodajam sąraše.
Nufilmuok mano traktorių arba paimsiu ne tik Piterį, blemba.
-Aišku? -Supratau.
Dabar atsiprašysiu, turiu skristi į Klivlandą.
Man leido susprogdinti greitkelį.
Super.
Čia brošiūra apie kinų žemės ūkio techniką.
Kita visata, bet su kinų žemės ūkio technika.
Andžela.
Andžela!
Andžela.
Andžela!
-Jėzau Marija. -Ir nufilmuota.
Su visa pagarba, nufilmavome.
Tai varo į neviltį.
Taip, bet nepatikėsi. Tarp mūsų šnekant…
-Apipjaustys? -Ką?
Apipjaustys? Ne. Ji iškirpta. Scena iškirpta.
Kodėl filmuojame tai, ką iškirpsime?
Cukraus gabalėlis asilui.
Erikas to nori, o jis – „režisierius“.
-Kas čia buvo? -Kur kas buvo?
-Pasakei režisierius su kabutėmis. -Ne.
-Beveik. Dar kartą. -Erikai, tikrai, jau gerai.
Ši scena – plakanti mano filmo širdis.
Čia aš kaip samurajus išverčiu žarnas, kad žmonės pamatytų…
Dar kartą. Atleisk, pone. Tęsk.
Anam dublyje vaisių dubuo buvo superstas. Taip nieko nebus.
Nesuk galvos dėl sumautų mandarinų, Stefanija.
Be galo svarbu, kad šią sceną nufilmuotume tobulai. Ar ne, Denai?
Girdėjai, kaip mane vadina po to pasivažinėjimo?
„Kietuoliu Vesu Andersonu“. Tikiuosi, neprilips.
-Įsivaizduoji? -Nesijaudinčiau.
-Vargu ar tave taip vadina. -Gal man patinka tas jausmas.
Mojuoti pimpalu. Bim bam.
Taip. Pamojuok. Panaudok vietoj šakutės. Daryk, ką nori.
-Norėčiau atleisti garsistą. -Negali.
Jis varto akis per mano sceną. Be to, jis su šaliku.
Maniau, jį nešioja tik režisierius. Jis tyčiojasi?
Gal perkelkim jį ten, kur nematytum?
Taip. Paslėpk jį.
-Dabar rodyk man krovinių skyrių. -Įjunkit Eriko krovinių skyrių.
Čia naujausias krovinių skyriaus vaizdas.
LED EKRANO KLAIDA
Danieli?
Vaizdo komanda, mačiau,
bet dabar matau ne krovinių skyrių.
Čia Dareno žmona su trim vaikais ir keistomis viduramžiškomis šukuosenomis.
Erikai. Pone, nekantraujam pamatyti jūsų ligoninės sceną.
-Liūdnai džiugu pamatyti, kaip ji mirs. -Ačiū.
Kodėl jam atrodo, kad vaikučiai nori matyti liūdnos ponios mirtį?
Taip. Sutinku. Reikia tą sceną iškirpti.
Pakalbėjau su Petu.
Turime nuryti papildomą reklamą.
Viena iš jo netikusių reklamos sutarčių?
Žinokite, ne visi, važinėję su „Coyote Turbo“, sudegė.
Man ne pirmas kartas.
Padėjau įtraukti traškučius su paprika į Tanderono laidotuves.
-Kokio prekės ženklo? -Garsaus.
Pažiūrėjau į gaminių katalogą,
manau, mūsų istorijai labiausiai tinka YTO 330.
Sportinė mašina? Tektas jau turi mašiną.
Ši važiuoja bekele.
Keturratis visureigis. Tvirtas.
-Čia traktorius. -Be galo patikimas.
Teisėjų rekomendacija Pekino traktorių parodoje.
-Gerai pavarei. -Žiauriai kietas traktorius.
Traktorius su tvirtu charakteriu.
Mes – kosmoso gilumoje. Kaip, po galais, įtrauksim traktorių?
Aronas Sorkinas užrakintas kambary Berbanke,
dirba su Peto „Kalakutų dinozaurų“ filmu. Permesiu jam.
Erikui nepatiks. Jis iš reklamos.
„Reddits“ jį tebevadina „Diuseldorfo sūrininku“.
-Prilipo. -Nieko nebus.
Šeinas liepė įtikti Kinijai.
Ne tik mes. „Centurios 2“ paėmė „Forager“
su ekskavatoriaus kaušu ir šakapjaustėmis.
-Šakapjaustėmis. -Nė už ką. Bus nesąmonė.
Dieve, kur matyta, kad filme trūktų logikos?
Čia ne treniruotė, Denai.
Petas nepatenkintas, turiu sublizgėti. Mes abu turim.
Siūlau ką tik nori
režisūros prasme.
Gerai.
Gerai, pakalbėsiu su Eriku. Įtrauksim tavo gaminį.
Ačiū.
Jis toks raudonas ir žavus.
Tikiuosi, ką nors sugalvosi.
Bus smagu pareklamuoti Kinijos komunistų partiją.
Taip. Gerai, jėga. Vėl tu savo.
Karksi ir karksi.
Traktorius matysis 2 sekundes.
Dikensas buvo produktas, o Šekspyras užsiėmė prekyba.
Biznis yra biznis.
600 g keptos česnakinės vištienos Adamui.
Puiku. Dabar nešioju vištieną
Vištų Liaudies Respublikai.
Džiaugiuosi, kad baigiau meno istoriją.
Atkeliauja vištiena!
Atnešiau vištieną.
Jaučiuosi kaip zoologijos sode, kas 4 val. mėtau tau baltymus.
Taip. Turiu visąlaik save prižiūrėti.
Tarsi būčiau vertas tik tiek, kiek mano raumenų masė.
Lyg veršienos gabalas. Tiesiog…
Labai niūru. Vis dar įsijautęs į vaidmenį neiškirptoje scenoje?
Galiu paklausti?
Toks vaikas „Reddit“ sako, kad per retai mirksiu,
o tai yra šiurpu, dabar tik apie tai ir galvoju. O jei šitaip?
Puiku, geras lygis.
-Mirksi kaip sumauta mašina. -Taip.
-Taip ir maniau.
Tiesiog nesuprantu. Kodėl jie nenori manęs?
„Centurios 2“.
Kodėl vietoj manęs paėmė Piterį?
Kodėl jie… Kas manyje tokio, kad jie…
Aš tau patinku?
Vargu ar nori, kad knaisiočiaus tavo galvoje.
Užeik. Durys atidarytos. Užeik pasilabinti.
Kur šuo pakastas?
Garbės žodis, Adamai, tave tai turėtų paguosti,
neturiu apie tave vienos nuomonės. Toli gražu.
-Na, aš… Tu… -Atsiprašau. Todėl tu toks puikus.
Kai žiūriu į tave, apie nieką negalvoju.
Tarsi mano smegenys ilsėtųsi.
Esi tarsi belytis
gerąja prasme, nes nekeli grėsmės…
kaip bulvė.
„Belytė bulvė“.
Dieve, drįsti pasakyti tai man į akis, blemba.
-VIsų akivaizdoje. -Dičkės Dag energija.
Papietautum su manim antrą kartą?
Noriu paprašyti paslaugos. Tu – paleo, keto?
-Dag. -Ne. Ko tu nori valgyti?
-Nustebink mane. -Gerai.
-Taip. -Puiku. Lauksiu.
Gerai. Pirmas produkto pristatymo variantas.
Rodykit transporto priemonę.
Gerai. Rodom transporto priemonę.
Saugokitės, juda didelė transporto priemonė.
Saugokitės…
Ką manot?
Dėl įtraukimo į siužetą, į istoriją –
ko gero, bus taip:
ryžių augintojas iš Kinijos įvažiavo į kirmgraužą…
Nieko blogesnio nesu matęs.
Arba antras variantas…
Antras variantas.
Kodėl 9-o sektoriaus krovinių skyriuje būtų kinų traktorius?
Gal šalia vyksta žemės ūkio paroda?
-Kaimo mugė vietiniame sektoriuje? -Gudru.
-Kaimo mugė kosmose? -Taip. Meitėliai, ėriukai. Kosmoso sūris.
Sumautas kosmoso sūris!
Pasiduodu. Niekaip negaliu įtikti.
Be to, Kinija nori teksto.
Aišku, galim nesutikti, bet jie …
Ne į temą, bet jie – pasaulinė branduolinė supervalstybė. Taigi…
Kokio teksto?
„Patikimas. Perkamas. Neginčijamas. Geriausias traktorius visatoje.“
Norite įtraukti tuos žodžius į mano meninį filmą?
Trumpai išdėstytas faktas.
Danieli, negaliu.
Erikai. Yra kitas variantas.
-Ligoninės scena. -Mirštančios žmonos?
Tiesa ta, kad studija nori ją iškirpti.
Nes juos gąsdina galingos emocijos.
Bet jei scenoje bus traktorius, iškirpti negalės.
Nurysi, ką jie kiša, tik jei jie nurys pirmi.
Nurijimas už nurijimą.
Be to, „Centurios 2“ turi „Forager“ su ekskavatoriaus kaušu.
Aišku, galiu nufilmuoti traktorių. Dar ir kaip, blemba.
Taip. Mačiau tavo „Daewoo“ reklamą.
Įkvepianti.
Tai sutarėm?
Beje, garsistas Mailas nenorėjo pasitraukti.
Todėl atnešime pertvarą, kad jo nematytum.
Privertėm jį nusiimti šaliką.
Ryšėjo jį, nes serga angina.
-Norit pasilikti kaip trofėjų? -Taip.
Jis žiūri?
Jaučiu, kad nuteikiau jį prieš save.
Taip. Jis žiūri. Iš akių šaudo lazeriais.
Jis negali nueiti niekur kitur?
Į lauką? Į furgoną lauke?
-Ne bloguoju išvaryti, bet… -Taip. Ne. Aišku. Furgonas neblogas.
Manau, reiktų išjungti vaizdo ekraną,
nes tai asmeniška ir liūdnoka.
Vaizdo komanda, matau Dareno su chaki kelnėmis skaidres.
Niekas nežiūrėkit. Nežiūrėkit į vaizdą ant sienos.
Nors ir atkreipiau jūsų dėmesį.
TEKTAS 1. ADAMAS RANDOLFAS
„Deadline“ kartą pavadino mane įsibėgėjusia banga.
Ir aš…
Leidausi į savotišką misiją surasti, ko trūksta.
Kalbėjau su tokiu žmogum… Jis žymus, Džona Hilas.
Jis patarė išmėginti fekalijų transplantaciją.
-Aišku. -Žodžiu, Dag…
gal išspaustum dėl manęs?
-Savo šūdo? -Būtent. Taip. Išmatų transplantacijai.
Man tu esi tinkama kandidatė, tobula, todėl, taip.
Gal ir norėčiau pasivaišinti tavo biomu.
Supratau.
Kaip vyksta ta transplantacija? Nežinau… Per burną?
-Per burną? Ne. -Dar ne.
Pasirašysim konfidencialumo sutartį, tai – slaptumo skraistė,
po to mano komanda paims mėginį ir patikrins, ar gyvybingas.
Mano išmatos gyvybingos. Taip. Dėl to nesijaudink.
-Taip. -Gerai. Pasirašau.
Jei būsiu paminėta kaip vykd. prodiuserė.
Jokiu būdu. Judėkim po žingsnelį, gerai?
Po žingsnelį. Bet aš tau parašysiu.
-Gerai. -Ačiū.
-Malonu dėl tavęs pastenėti. -Dėl manęs?
Niekam neprasitark.
-Kodėl turėčiau? -Taip.
-Bumpt. -Dėl Dievo meilės!
Galiu bent atgauti šaliką?
Paklausiu. Parašyk, ko norėsi pietums. Iki.
Skubiai pataisytas dialogas.
-Ką? -Dialogas buvo „sorkinizuotas“.
Repetuojame.
Adamai, dabar sakyk naujus žodžius.
Bet tik jei juos rasi, gerai?
-Gerai. -Ir…
Sekundėlę.
-Gerai. -Veiksmas.
Andžela.
Traktoriai.
Aria žemę. Patikimi, neginčijami traktoriai.
Jis nesakys tų žodžių.
Iškirpkit žodžius. Visa kita, manau, gerai.
Kompromisas. Visi laimi arba pralaimi. Sakiau, kad įvykdysiu.
Tavo mylimos meno formos „vykdytojas“.
Patikrinkit prieš filmavimą.
Beje, galimai išlėksiu dėl labai svarbaus reikalo.
Bandau šį tą išspausti Adamui. Aš jo nauja prodiuserė.
Denai, Piteris grįžo iš filmavimosi „Centurios“.
Puiku. Paruoškit jį ir Žmogų Moliuską kitai scenai.
Gali kilti bėdų su tęstinumu.
Piteri?
Sveikas. Nuostabiai praleidau laiką.
Piteri, tave nupurškė?
Taip. Neprisimenu, kodėl.
Nesiklausiau. Turbūt dėl siužeto reikalavimų.
Piteris nupurkštas.
-Sterilizuotas? -Nupurkštas.
Jų maisto tiekėjai neįtikėtini.
Žinojot, kad į arančinus dabar deda trumus?
Grimuotojai negali nuvalyti nepažeidę odos.
Jau pabandė.
Mane glamžė jau visą valandą.
-Puikus pokštas, Piteri. Ačiū. -Mane „pažydrino“.
-Ir sutepė odą. -Gerai.
Siųskim Piterį namo, kol pokštai neišsisėmė.
Nešdinuos lauk pudingo skanaut, ant sėdmaišio tinginiaut.
Tas aktoriaus gyvenimas!
-Auf Wiedersehen, pindos. -Viso, Piteri. Smagiai pabūk.
Kamera labai lėtai priartėja prie Adamo.
Lėtai. Pranešiu Horstui.
Lėtai ir gražiai.
-Antakiai gražiai ataugo? -Taip.
-Kaip sekasi? Kaip vedybinis gyvenimas? -Nežinau. Deja.
Teko praleisti medaus mėnesį dėl šito, bet…
Aišku. Esu tikra, ji supranta. Ji turbūt nuostabi.
Taip. Ji supranta. Tikrai… Ji nesupranta.
Ji priblokšta ir man neperskambina.
Labai liūdna.
Taip. Dieve.
Taip, aš ir pati susivaidijau.
-Apgailestauju. -Taip.
Kartais žmonės šalia
būna piktybiniai savimylos, arogantiški šikniai.
…truputėlį lėčiau.
-Toks tas šou verslas. -Taip. Tiesa.
Saugokitės, juda didelė transporto priemonė.
Atsiprašau? Atleiskit. Kas čia per velnias?
„Centurios 2“ buvo pranešta,
kad sėkmingai įtraukėme gaminį į filmą.
Tad jie pamanė, kad galim perimti ir jų.
Danieli. Antras traktorius?
Anot jų, vieną traktorių jau turi, antras bus ne bėda.
Jis turi daugiau priedų. Čia tikresnis traktorius.
Du traktoriai!
Čia mirties scena.
Ne sumauta ūkio pornografija.
Geriau pagalvojus,
jų režisierius turi tvirtą nuomonę apie Kiniją.
-Tikrai? Nejaugi? -Spėk.
-Turiu tvirtą nuomonę apie Kiniją. -Regis, jo tvirtesnė.
Žiauriai paternalistiška.
Baltaodžiui heteroseksualui parūpo atsilikusi Kinija.
Man ji tikrai rūpi. Labai rūpi.
-Būtent. Erikui teisingai rūpi. -Ramiau.
Visi Kiniją mylim arba nekenčiam teisingai. Kam rūpi?
-„Amnesty International“. -Partneriams.
Šiknius! Jis nori sužlugdyti mano filmą.
-Važiuok atgal. -Nevažiuok.
-Važiuok. -Nevažiuok.
O Dieve. Kaip bjauru.
Jų režisierius ketina paviešinti, ką galvoja.
O jo nuomonė yra „dėjau ant Kinijos“.
Tikrai? Mano irgi. Dėjau. Dėjau ant Kinijos.
Pasakysiu pirmas. Kas nori išgirsti?
Ne, Erikai, ne.
Dėjau ant Kinijos. Gerai?
Dėjau ant Kinijos. Ant kinų maisto.
Dėjau ant kinų žaislų. Ant Mulan.
Ant laimės sausainių. Saldžiarūgščio padažo.
Dėjau ant Pekino anties. Ant šilko. Ant jin. Ant jan.
Erikas deda ant Konfucijaus.
Ačiū.
Patenkinti?
Aš – svarbus žmogus. IMAX žmogus.
-Labai plataus ekrano žmogus. -Taip.
Dėjau ant pandų.
Gerai, kad jos negali daugintis.
Išvežkit juos abu į „Centurios“.
-Didelė transporto priemonė. -Didelė transporto priemonė.
Didelė transporto priemonė.
Ne. Jokių traktorių. Zenas nenori traktorių.
Saugokitės, didelė transporto priemonė.
Didelė transporto priemonė.
Gerai. Turime filmuoti.
Stefa, išsiaiškink, kada Erikas prisijungs.
-Išlįs, kai išalks. -Žinau.
Bičiuliai, nustokit žiūrėti pokerį.
-Adamai. -Labas.
-Kai turėsi sekundėlę… -Kas?
Atlikta.
Atlikau tą reikalą.
-Ką? -Tavo vagonėlyje.
Išspaudžiau ambicingą kūrinį.
Šūdo gabalą.
Pašikai mano vagonėlyje?
Maniau, to nori.
Ne. Ne, turiu specialistą, jis tai įdeda į sandarų maišelį,
tada turėtum užpildyti „WhatsApp“ anketą.
-Ką? -Blogai padariau?
Taip. Pašikai mano vagonėlye.
Ne, Dag. Tu to nepadarei.
Tu, mėšlina višta.
-Kas vyksta? -Ne.
Danieli, nerėk ant jos. Ji nusišiko Adamo vagonėlyje.
Nesupratau? Dag, ką?
Ar… Pasakyk, kad bent jau tualete.
Konfidencialumo sutartis.
Dėl ko aš tą padariau?
Manau, kai kas turi atsiprašyti.
Adamai, atsiprašau, kad pakakojau tavo vagonėlyje.
-Kas per velnias nutiko? -Iš kur tu žinai?
-Rašo suknista „Variety“. -Atsiprašau? Ką?
Iš kur „Variety“ jau žino?
Šeinas stebi, jis labai sunerimęs.
Šeinas žino?
-Kodėl man taip nutiko? -Erikai, pone.
Atsiprašau. Paskelbėt karą Kinijai?
Kiek žinau, ne.
„Ar Erikas Bušaras paskelbė karą Kinijai?“
Ačiū Dievui. Apie tai.
-Paskelbėt viešai? -Kas vyksta, Danieli?
Nežinau. Panikuoju tiesiogiai, kaip ir tu.
Šeino grafike nėra vietos karui.
Gal garsistas nutekino. Tas, kurį išsiuntei į furgoną.
Didelė bėda. Labai negerai.
-Tik norėjau, kad nusiimtų šaliką. -Jie turi branduolinių ginklų, Erikai.
Iš visų šalių… Geriau jau kariaut su Malta.
Karas su Kinija? Savaitgalį važiuoju į Bornmutą.
Nueik į vagonėlį. Ten šis tas yra. Tau nepatiks.
Skambina Pasaulio saugumo pajėgų vadas.
Klausau.
Taip, čia aš.
Taip, regis, padariau.
Gerai, pranešiu jiems. Ačiū. Viso.
Liepė pranešti apsaugai, kad galimai kariauju su Kinija.
Studijos apsaugai? Frenkui ir vaikinams.
-Pranešiu jiems. Puiku. -Jei malonėtum.
Anita, Petas nori skubiai pakalbėti iš Klivlando.
Manęs nėra. Ne, ačiū.
Man užėjo migrena.
Gal įsitaisiau Kinijos sindromą.
Reikia kaukės akims?
Gerai. Kviesk VR. Nufilmuok atsiprašymą. Pulk ant kelių. Gerai?
Eik.
O Dieve.
Sveiki, bičiuliai. Sveika, komanda. Kas gero?
Čia jau kito lygio orvelizmas.
Sveiki atvykę į pylos ateitį.
Si Dzinpetas.
Danielis tave pavadino „Si Dzinpetu“.
„Tekto“ komanda, kas vyksta?
Erikas kariauja su Kinija, dabar jam migrena.
Taip, blemba, žinau, kvaiša. Parodyk Eriką.
Sveikas, kietuoli. Tikiuosi, turi branduolinių ginklų.
Kas ten per šūdas? Braisonai, kas ten?
Manau, paakių maišelis, pone. Levandų kvapo.
Gerai. Žinai, ką?
Tas levandų kvapo paakių maišelis nuraus man stogą!
Erikai, gal gali nusiimti?
-Petai, aš viską žinau. -Tikrai panašu, blemba.
Pasikalbėjau su draugais Propagandos komitete.
Jie jums turi išvalymo darbelį.
Sakykit, ką žinot apie užteršto pieno kūdikiams skandalą?
-Nedaug. -Incidentas.
Gyvsidabrio pėdsakai piene.
Mes turim patikinti kinus, kad jį gerti saugu.
-O saugu? -Taip, žinoma.
Kur mano aktoriai? Braisonai, kur Piteris?
Turbūt filmuosime reklamą.
Tu, su kepure. Nori teksto mūsų filme?
Atsiprašau? O Dieve.
Žinokit, pulkininke Adardai. Čia tikras baltymų užtaisas.
-Nufilmuota. -Stabdom.
Manau, gerai.
-Dar kartą. -Petas nori dar kartą.
-Iš naujo. -Filmuojam dar kartą.
Jį tikrai saugu gerti? Nes gan daug jo geriu.
Taip. Tikrai saugu.
Gal išsiaiškink, kiek ten buvo gyvsidabrio,
nes turiu pasakyti gydytojui.
-Būtinai. -Tik Kinijos versijai, Erikai.
Taip, būtent. Tik milijardas žmonių.
-Ačiū, Dag. -Jis labai geras.
Prikausto dėmesį. Įspūdis neišdildomas.
Negerai, Denai.
Kinija, golfo mašinėlė…
Erikas tuoj pasikars ant to šaliko.
-Šūdas. Jį atleis? -Blogiau.
Ne, bus kaip „Prisukamame apelsine“.
Pririš prie kėdės, atplėš vokus
ir privers žiūrėti, kaip Petas dulkina jo filmą.
Blogai Erikui. Blogai mums. Blogai.
Neskamba blogai.
Metas maitinti. Adamui reikia vištienos.
Taip, ateinu. Man viskas gerai. Ne, neliesk manęs.
-Pranešta apie nutekintą garso įrašą. -Noriu sumauto šaliko ir teisininko.
Pasakykit Erikui, kad noriu laisvesnio.
Šiaip jau, šitas…
Atsiprašau. Gal mažumėlę dingtum man iš akių?
Ačiū, bičiuli. Dėkoju. Taip. Dievaži, blemba.
Nagi, noriu pamatyti tą gaminį, Erikai.
Nagi. Parduokim pienuko.
Gali pakelti pieną aukščiau?
Šitaip?
Arčiau prie veido.
Taip?
Žemiau.
Taip.
-Gerai. Pradedam. -Nagi. Parduokim pienuko. Pirmyn.
Gerai, Erikai, mielas pone, pasiruošę kitam dubliui.
Ni hao.
Noriu atsiprašyti Kinijos prezidento,
Kinijos vyriausybės, Kinijos žmonių
ir, žinoma, Kinijos pandų
už labai nepagarbius žodžius apie jūsų tėvynę.
Sveiki. Ir, išties, ni hao.
Norėčiau pasinaudoti šia proga atsiprašyti Kinijos žmonių
už daugybę dalykų.
Visų pirma, už 1991 m. komediją „Saldžiarūgštis“.
Turėjau laiko pagalvoti
ir pasikalbėti su daugybe geriausių kinų akademikų,
tad dabar suprantu, kad profesorių Žao
iš dalies suvaidinau netinkamai, netiksliai, nors tuomet buvo juokinga,
o Rodžeris Ebertas gyrė, kad „pričirškinau pokštų“,
bet tūkstančiams, gal net milijonams tai sukėlė skausmo.
Esu dėkingas už šią galimybę patobulėti.
Žinau, kad metas man nustoti kalbėti ir pradėti klausytis.
Mano audioknyga „Nėra už ką, mieloji“ jau prekyboje,
o pavasarį išvykstu į diskusijų turnė.
Ačiū ir zàijiàn.
Shishi.
Norėčiau pridurti, kad šis pienas – be galo gardus.
Subtitrus vertė: Sandra Siaurodinė