Labas rytas, Kvin.
Labai atsiprašau, kad paėmiau ketvirtą ryto.
Niekis. Miela pamatyti saulėtekį.
Paskutinė diena, liūdna.
Man be galo liūdna.
Atleiskit, kad spoksau.
Žiūrėjau jūsų filmą telefone graikų kelte.
Vaidyba – liuks.
Labai ačiū.
Žiūrėjau nelegaliai, dabar dėl to nesmagu,
bet tuo metu buvau atvirojoje jūroje.
Jei pati nepasakysi, neišduosiu.
Ačiū.
Kaip žinote, miriau prieš...
Greičiau! Bėk, blemba! Bėk!
Skėtį! Alio!
Neraminantis vaizdas.
Matyt, dega Roma, bet nėra ko jaudintis.
Labas rytas. Turim tau kavos.
Studijos kava? Taip.
Ne, ačiū. Kaip gali gerti tą birzgalą?
Nejaučiu skonio. Žinau, ką sako.
„Miesčionis Patas neturi skonio.“
Taip. Žinot, ką? Neturiu. Išsidūrei, biče.
Smagu. Penktą ryto pasibūti su vyrukais.
Anita, vėl iškilo sena problema.
Esi girdėjusi apie „Moters problemą“?
Kas tai? Menopauzė?
Dar prieš tave buvo toks dalykas.
„Maximum Studios“ turi bėdų su veikėjomis.“
Taip, puiku. Sugalvojam, kaip visus užčiaupti.
Nutildome ginčą, suteikiame galios moterims.
Pristatome filmą. „Seserų būrys“.
Surenkam visas mūsiškes. Sukišam į filmą.
Atsikratom problemos.
Atsikratę moterų, suteikiam joms galios.
Režisierė, 8 pagrindinės aktorės. Vyriausioji operatorė.
Taip. Nejuokauju.
Kas yra dešrelių baliaus priešingybė?
Mergelių geldelės.
Geldelės.
Bus tiek moterų, kad maža nepasirodys.
VR šlapias sapnas. Klitoriai euforijoje.
Taip smagu dalyvauti kūrybiniame procese.
Nenoriu sakyti, kad moterys susipjovė,
nes žinau, kaip tai skamba.
Žinoma. Tikrai?
Katės pjovėsi vištidėje.
Tad Šeinui tenka sustabdyt moterų filmą, spėk, kas nutiko?
Staiga ir vėl susidūrėme su moters problema.
Kaip menstruacijos, tik moterims.
O dabar sako, kad nesam tikri feministai.
„MAXIMUM“ TURI BĖDŲ SU MOTERIMIS
Kalės.
Dėl to grįžtu prie tavęs.
Nori, kad moteris išspręstų moterų problemą.
Pažiūrėk į Tektą.
Pridėk moteriškumo. Nutildyk kalbas.
Petai, du pagrindiniai aktoriai. Nėra kur įbrukti.
Tavo filmas, rinktis tau.
Bet iš tikrųjų rinktis Šeinui.
Kaip dukrų tėvas, palaikau Šeino pasirinkimą.
- Žinoma. Supratau. - Ačiū, saldžiapape.
- Ką? - Juokauju.
Taip nepasakyčiau.
Todėl ir galiu taip juokauti.
Labai juokinga.
Tešlapimpi.
Erikai, tavo mirusios žmonos, jei norėtum išsirinkti.
Išsirink, kuri vaidins lavoną.
Suprantama, visos jos puikios.
- Manai, jos mane girdi? - Ne, nemanau.
Puiku, nes jos klaikios.
Netikiu nė viena iš jų.
Reikia tik nuotraukos ant antkapio ir lavono, taigi...
Rask man daugiau variantų, iš ko rinktis numirėlę.
Ačiū.
Ačiū. Jūs nuostabios. Džiazai, ačiū.
- Ilsėkitės ramybėje. - Prašau čionai.
Štai ir Kvin.
Man patinka, kad paėmėme puikią jos kartos aktorę
ir perrengėme kaip mormonę kosmose.
Štai ji. „Parodomoji ponia“.
- Labas, Piteri. - Man patinka, kai vaidini.
Galiu atsipūsti ir klausytis, kaip plaki liežuviu.
Šiandien tik linkčiosiu. Nekalbėsiu.
Linkčiosiu, ir lai tie gudručiai iš Indijos
užpiešia man foną.
Gal kas nors duotų gumos?
Atleiskit. Gal galėtumėt
be reikalo nejudinti lūpų su šiuo galvos apdangalu?
Pavyzdžiui, nevalgyti ir nekalbėti?
Būtent. Labai ačiū.
Labas rytas, pirmas numeri.
Kaip tik pasakojau ketvirtajam, kad mano pareiga – linkčioti.
O jei šitaip? Per daug?
Piteri, susitelksiu į savo procesą, gerai?
Repeticija!
Paskutinė diena. Paskutinė diena ir bus viskas.
Kaip žinote, miriau prieš daugelį aušrų
ir buvau pasmerkta amžiams klajoti
begaliniame kirmgraužų labirinte, vadinamame Krontinuumu.
Piteris pritariamai linkteli.
Bet kaip žinote, turint užtektinai resursijų...
„Oskaro“ nominantė. Iškart matyti.
Galėtų išsimušti pro kronotunelį
į tolimus pakraščius.
Štai ji. Alyvinė šmėkla.
Purpurinė vizija, tarsi žmogus-popuri.
Anita, ar viskas gerai?
Atrodo, kad dievai pyksta, nežinau, kodėl.
Kviesk Eriką. Turiu bėdą, mielai ja pasidalinsiu.
Ir visą dieną taip. Galit patikėti?
Tyliai linkčioju kaip žmona vakarėlyje.
Bloga žinia.
Kultūros požiūriu, studija turi moters problemą.
Petas norėtų, kad mes ją išspręstume.
Bet moterį turime. Alyvinę šmėklą.
Gerai, Erikai, apibūdink ją man.
Saugokis spąstų, pone.
Ji – stipri, nepriklausoma šmėkla.
Kokia jos supergalia, Erikai?
Tai – ne galia, bet ji nerangi.
Čia mūsų superdidvyrė? Nerangi numirėlė?
Nebūtina dėl to bambėti.
Ji neteko galių apsimainiusi sielomis su Imortusu. Tokia jos istorija.
Pasakysiu, kas turėjo istoriją. Žana.
Žana D'Ark. Ilsėkis liepsnose, karaliene.
Gerai, susitiksime viską baigę.
Rytoj ryte Alyvų šmėkla turi būti kieta.
Ateikit sugalvoję naują galią. Ačiū.
Braisonai, filmuojam.
Suteikime moterims supergalių, net jei jos jų neturi.
Paremta komiksu. Tokie faktai.
- Komiksai yra faktai? - Denai, Adamas verkia vagonėlyje.
Puiku. Gal prisijungsiu prie jo.
Gal kartą ir sukūriau seksizmą alaus reklamoje.
Visada norėjau kurti feminizmą.
- Žinau, Erikai. - Kaip aš tai pražiopsojau, Stefi?
Turiu moters problemą?
Ji tik pasimetė perrašymuose. Turbūt tai mano kaltė.
Gal, tam tikra prasme, taip.
Vajetau! Tu išstypai.
Taip. Kad žinotų, kur žiūrėti.
Taip. Tikra garbė.
„Sunki galva, kurią slegia galva?“
Tavo žmonai pasisekė.
Dičkis. Dvi burnos. Burnos, burnos...
Pasiimsiu vynuogių.
Dieve! Mielai krimstelėčiau tą žuvies pirštelį.
Jis kažkoks moliuskas.
Klausyk, viskas gerai.
Viskas gerai.
Bet man galimai pasireiškė nežymus šalutinis poveikis
dėl augimo hormonų.
Kalbi apie savo papildus? Žinome tik apie papildus.
Apie žmogaus augimo hormonus.
Gerai.
Mano žandikaulis, veidas...
Smarkiai auga.
Kepurė net veržia.
Pažiūrėk.
Adamai, kas nutiko?
Matei nuotraukas iš „Centurios 2“ užkulisių?
„OVITROPIN“ TIK GYVŪNAMS
Žiūrėk, kokie raumenys.
Pliaukštelėčiau motinai per subinę už tokius.
Taip, aš irgi.
Bet čia Brikas Taueris. Jis tuo garsėja.
Bet čia įvaizdis.
Kaip šaldytuvas, nešantis televizorių.
Kaip mezomorfas su endomorfo savybėmis.
Supranti, apie ką aš, ar ne?
Taip, iš dalies.
Turiu naują gydytoją, jis man labai patinka,
bet jis turi nuosavą kriptovaliutą.
O aš sakau: „Tu nesusikaupęs.“
Gali tiesiog parodyti, ką geri?
Taip. Čia naujas hormonas. Ovitropinas.
Vienas bičas sako, kad užaugs papai,
o aš sakau, kad ne. Maišau jį
su nauju eksperimentiniu vaistu nuo krūties vėžio.
Taip, žinoma.
Tik primenu, paprastai valgomi avokadai, daromi atsilenkimai.
Bet vakar aš įlindau į „Google“.
Truputį susinervinau. Beveik nemiegu.
Tiesą sakant, visai nemiegu. Galiu kai ką parodyti?
Ant savęs.
Žinok, tas vaistas, kurį leidžiuosi,
skirtas galvijams tukinti, ypač avims.
Suprantama. Kodėl gi ne?
Taip. Todėl pažiūrėk... Ar čia...
- Pažiūrėk į plaukus. - Nieko sau...
Bėrimas – įprastas šalutinis poveikis.
Balti ir šiurkštūs. Šiurkštoki.
Taip, turbūt.
Taip. Nemanai, kad čia...
Nemanai, kad čia...
Vilna?
Ne, nemanau, kad vilna.
Tada ne, aš irgi taip nemanau. Ne, visai ne.
Taip.
Nemanai, kad virsti avimi?
Ne! Ne, blemba!
- Ne! - Ne.
- Ne! - Paranoja, nerimo priepuoliai.
- Šalutiniai poveikiai. Taigi, normalu. - Aš to nenoriu.
Aš ne šito noriu.
Turiu tą daryti, kad būčiau juo.
Taip, gerai.
Gerai. Paskambinsiu konsjeržui. Tinka?
Padarysim tau lašinę,
suleisim vitamino B, praplausim ir išvalysim.
Taip. Gerai. Puiku. Ačiū.
Tačiau jei pajusi norą lakstyti laukais
ir šokinėti per gyvatvores, pranešk.
Avys...
Juokauji.
- Taip. - Nesumegzk manęs į megztinį.
Čia ne vilna. Gerai.
Gerai.
- Tu – Tektas! - Tektas!
- Tau viskas bus gerai. - Ačiū.
Gerai. Kimbam į darbą. Pirmyn.
Suteiksim jai vyro galią.
- Kokio vyro? - Vyro. Bet kokio.
Van Damo, Snaipso, Sudeikio, Agasio?
219-as leidimas, „Mirtis Raudonajame slėny“,
ten ji sugeria stipriausio pasaulio vyro galią,
- tai AK. - AK?
Autentiškas komiksas.
- Atleiskit, vėluoju. - Nuobodu.
Dar ji išmoksta kalbas
bučiuodama žmones į lūpas.
- Ne. - O jei ji susikalba su arkliais?
Su jais visi susikalba.
Arkliai supranta. Ji kalba jų kalba.
Gal duokim jai ką nors? Karulį, apyrankę, virvę?
Dėl įvairių priežasčių niekas netinka.
O jei šitaip?
Ji garsiai kalba su arkliu. Ne žvengia.
Suprantu.
Maksimalaus pajėgumo lazda.
- Taip, gerai skamba. - Aišku, kad ne, Dag.
Ji – profesoriaus Protono.
Bet gerai skamba. „Maksimalus pajėgumas“.
- Kas tai? - Nežinau. Išgalvokim.
- Taip, išgalvokim. - Viskas išgalvota.
Kaip ir Biblija.
Suteikime apaštalui Pauliui superjėgą.
O kas tada Jėzus?
Tik hipis bankete.
Paulius kovoja su Šėtonu su šviesos kardu.
Mano karta skaitytų tokią Biblijos versiją.
Ką lazda daro?
Paprastai ji sustabdo laiką.
Ne. Galim pagerinti?
Galingesnė už atominę bombą.
Už tūkstantį bombų.
Be galo galinga moteris.
- Moka arklių kalbą. - Gana apie arklius.
Perspėju, gerbėjams nepatiks.
Kai davėme Geilei Fors traukos karulį,
pameni, kas nutiko?
Nutekino jos kalendorių į „Reddit“, protestavo per dukterėčios išleistuves.
Dieve, sunku patikėti! Praleido dukterėčios išleistuves.
- Braisonai? - Apie lazdą tepasakysiu...
Visų mergaičių vardu,
- ačiū. - Nėra už ką.
Labai džiaugiuosi dėl lazdos, nes moterys – svarbios.
Štai kaip atrodo feministas.
Kas ta dramaturgė, parašiusi mano mėgstamą pjesę apie moteris?
Eimė Beiker? Enė Hercog?
Įsodinkit ją į lėktuvą. Informuosiu ją.
Alyvinė šmėkla gaus lazdą.
Perfilmuosim šiandienos sceną.
Puiku. Išsprendžiau. Ką dar sutvarkyti?
- Šaunuolė, Dag. - Maksimalus pajėgumas.
Net man nesitiki, kaip gerai skamba. Neįtikėtina.
Maksimalus pajėgumas? Atsiprašau. Girdit save?
Alyvinė šmėkla tampa galingiausia būtybe kosmose?
Su protu atsisveikinote?
Rimtai, Anita, visiškas košmaras.
Visi puikiai padirbėjot. Denai, įtrauksi į grafiką?
Atsiprašau už idėją.
Denai, nepamirškime linijos komandos akivaizdoje.
Linijos? Linija.
Anita, jei taip užsispirsi, sugrius visas scenarijus.
Erikas visko prisigalvos, prasidės pasaka be galo.
- Tai lazda filme. - Prarasim dienas.
Filmas išsimuš iš vėžių. Nemiegosiu ir nupliksiu.
Pakalbam kaip draugai.
Man reikia tik nutūpti,
išsigryninti čekį ir išlėkti.
Butikinis namas, tikri filmai, ne šita franšizinė nesąmonė.
- Gerai, suprantu. - Taip.
Vėl kartojasi „Žiovulys“.
- Kas per šūdas? Čia ne „Žiovulys“. - Taip. „Žiovulys“.
Negali pamiršti, kas nutiko prieš 7 metus?
Viskas gerai. Išnaudok mus. Prigrūsk moterų,
paskui atsispirk nuo mūsų kaip nuo batuto.
- Ačiū, Denai. - Ačiū, Anita.
Atsimenu liniją.
Žiūrėk, kur eini. Atsargiai.
Erikas ką tik sudaužė stiklines lubas.
Bet nė vienos iš jūsų neprašė sutvarkyti.
- Pažanga. - Su kuo kalbėti dėl apmokėjimo?
Kvin ką tik baigė. Nuima galvos apdangalą.
Laukiu su gėlėmis, padėkosiu Šeino vardu.
Pagaliau laisva.
Šios gėlės išreiškia Šeino padėką.
- Bravo, pagrindine aktore! - Baikit!
Buvo be galo malonu.
Jūsų kakta paraudo.
Taip, nuo klijų. Superstiprūs.
Supermoteriai.
- Šis veidas liepsnoja. - Taip.
Ačiū ir sudie.
Turėsite grįžti rytoj.
- Ką? - Kvin,
man, kaip moteriai, be galo svarbu
suteikti jums galios. Rimtai, kuo daugiau galios.
- Didelė nauja scena. - Didelė nauja lazda.
Scenarijus atskrenda. Sraigtasparnyje Anė Hercog.
Patikėkit, bus nuostabu.
Tikrai nuostabu.
Nors niekad nenorėjau kelti triukšmo,
nes gerbėjams nelabai patinku.
Pamenat, kai pašmaikštavau apie Tanderoną?
Jiems labai nepatiko.
Buvo gan baisu.
Mūsų bazės karinis sparnas kone išnykęs. Ar ne, Braisonai?
Dešimt, dvidešimt, 30 000.
Jei galima.
„Jei Kvin Volker partrenktų autobusas, neišvarvinčiau nė ašaros.“
Žinot, kas taip parašė?
Koks nors šiknius iš mamos rūsio?
Mano dukros pediatras.
Visus tuos požiūrius turime pakeisti.
Leiskit pamėginti. Nauja scena. Išspardysit subines.
Šeinas būtų labai dėkingas.
Mano sutartis dar galioja, todėl susitiksim rytoj.
Gero vakaro.
Kvin.
Jūs oficialiai nebaigėt,
todėl gėles paimsiu. Bus kitos.
Aš – jūsų pusėj.
Jaučiuosi kaip Holivude.
Dirbu 4 dienas, būsiu paminėta titruose.
Nebūsi paminėta.
Gal išskriesiu į patį viršų.
Kaip filme „Saltburn“.
Šoksiu studijoje mojuodama pimpiu.
Labas rytas, Kvin.
Mes beveik pasiruošę.
Kvin, mes ne laiku? Gal grįžti vėliau?
Ne. Visada taip darau. Užeikit.
Akių makiažui apsaugoti.
Kai noriu verkti, taip būna kone kasdien,
atlošiu kėdę, tada ašaros nesugadina makiažo.
Matot?
- Taip, matyti ašaros. - Taip.
Gražiai sau teka.
Tokia gera sistema.
Kaip latakai, tik ašaroms.
Gerai.
Paskutinė diena. Tikrai tavo paskutinė.
- Taip. Labai ačiū. - Ačiū, Kvin.
Taip, tuoj ateisiu.
- Taip. - Sudie. Iki.
Naujos scenos scenarijus.
Nauji „Linkčiotojo“ puslapiai.
Gerai, perspėju, Kvin užplūdo emocijos.
Todėl būkime jautrūs, gerai?
Erikai. Dar kelios kandidatės.
Erikai, pone, išsirinkite.
Vaje!
Tik pažiūrėkit,
stovite tokios galingos.
Per ilgai nežiūrėkit.
Gali būti keistoka.
Tai tik nuotrauka ant antkapio.
Renkuosi visas.
Sveikinu. Jūs visos – mirusios.
Paskui mane.
Erikai, kodėl Tektas turi penkias identiškas veliones žmonas?
Regis, patyriau mikroinsultą.
Išrinksi vieną, o kitas pašalinsi?
Gerai. Adamai.
Atvirtai į žmogų? Pamažėjo vilnos?
Daug geriau. Taip.
Atsiprašau dėl tų avių. Na ir mulkis.
Vis dar jaučiu paranoją, bet...
Praeis. Tu atsigausi.
- Taip. - Pasistenk.
- Taip. - Taip.
- Atsiprašau. - Kas ten?
Maksimalios galios lazda. Baisiai galinga.
Taip. Tokia galinga, kad negaliu patikėti.
Taip. Ji didelė.
Suprantu. Jei atvirai, sunku nulaikyti.
Ačiū.
Bet ne stipresnė už mano Žemės drebėjimų pirštinę?
Gal. Galimai. Turbūt.
Gerai...
Kodėl negaliu paskaityti? Tai...
Man labai patinka.
Sveikinam sugrįžusią Kvin, mūsų mylimą Alyvinę šmėklą.
Ačiū, kad esate čia, Kvin.
Nauja scena. Tos pačios vietos. Naujas ritmas.
Kvin pakelia savo lazdą. Piteris susigūžia.
Atsiprašau. Susigūžia?
Stokite į vietą, pradėsime nuo naujų jūsų žodžių, Kvin?
Gerai? Taip. Ir... Veiksmas.
Tylos! Arba ištremsiu tave
į Kragnoro urvų gelmes!
Ne.
Gerai, ir kas?
Turėtumėt susigūžti.
Man sakė, kad šiandien linksėsiu.
O dabar gūžiatės.
Taip, bet nuo linksėjimo iki gūžimosi
kaip nuo čia iki mėnulio.
Atsiprašau, bet tai viską keičia, Erikai.
Mes viską ir keičiame dėl moterų, dėl mūsų visų.
Ar galiu tiesiog atsiprašyti, jei nepavyks?
- Man nuoširdžiai gėda. - Jūs nekalta.
- Nesijaudinkit, jūs nekalta. - Kas?
Galiu pažiūrėti?
- Imkit. - Ačiū.
Krištolas? Čia tikras metalas?
Mazel tov! Girdėjau, ištaisei seksizmą.
Užvožei jam didžiule spindinčia lazda.
Taip, Petai. Taip ir padarėme.
Kodėl aš to nesugalvojau?
Duoti moteriai aksesuarą.
Galimas šūkis.
„Pana su lazda.“ Gal. Paliksim rinkodarai.
- Nagi! Varom! Pirmyn. - Taip!
- Filmuojam! - Paleiskit nosį, Piteri.
Girdėjote Adamą? Varom.
„Varom“. Ką? Ką pasakėte?
Sakėte... Ką pasakėte?
- Ką? -„Varot“ mane į bandą?
Arba „ganote“ mane?
- Ką? - Čia dėl avių?
Gerai. Pala. Pertrauka! Erikai, čia – skerdžiaus lazda?
Atsiprašau. Juokaujat?
Laikot skerdžiaus lazdą? Jūs irgi?
Jūs iš manęs tyčiojatės? Visi tyčiojatės iš manęs?
Suprantu. Tyčiojatės.
Bet aš – ne avis.
Taip, pasijuokim iš bičo, kuris nevirto avimi.
Atsiprašau. Tiesiog nesuprantu, kaip gūžtis.
- Dievaži, bandžiau. - Piteri, pala!
Jokių čia „Piterių“!
Tuoj grįšiu.
Adamai, kas vyksta? Kalbėk.
Prašau, suraskit man Anitą.
Kas čia vyksta, Anita?
Jaučiuosi kaip vištidėje.
Neapsimetu visažiniu vyru.
- Apsimeti. - Nemanau.
Šeinas norėtų, kad 6 įtakingos moterys iš interneto
žinotų, jog jis nėra mizoginiškas.
Todėl įdėkit man sumautą sceną su dama.
Mielai padėčiau. Tik nepamirštu linijos.
Turbūt darom pertraukėlę!
Gerai, pertraukėlė!
Negaliu paleisti.
Adamai?
Sekundėlę. Prašau palaukti ten.
Anita, ar Anita čia?
Labas, Meg. Adamo agentė. Kalbėjau su atstovais.
- Adamo advokatas... - Teisininkai...
...aišku, ne ta Džaneta Džekson.
Sveiki visi.
Peršokame, nes atrodo,
kad mums reikės apsaugų prieš judant toliau
su supergaliomis.
Kalbate apie lazdą?
Turbūt norime – beprotiška sakyti tai garsiai –
tam tikro užtikrinto imuniteto savo klientei
dėl Maksimalaus pajėgumo lazdos.
Nesileisiu į smulkmenas,
bet Adamas jau turi pneumatinį grąžtą ir Žemės drebėjimų pirštinę.
Žinau. Vėlgi, beprotiška taip kalbėti.
Bet pneumatinis grąžtas – nematomas.
O lazdos kietesnės už pirštines.
Taigi, turime rimtą bėdą.
Man reikia lazdos mano filme, Meg. Ką siūlai?
Gal Adamui reiktų lazdos.
Gal jis gaus dvi.
O jei maksimalios galios grąžtas?
Didžiulis šalmas...
Montuojant pridėti jam raumenų?
Raumenys ant jo raumenų.
Tas Piteris Ferčaildas dreba kaip šikantis šuo!
- Susigūžia? Kaip jie drįsta? - Anita?
Suprantu, ką čia veiki, palaikai mane,
bet jei pamėginsi įtraukti mane į dar daugiau
šitų sumautų filmų,
grįšiu namo ir pastosiu.
Supratau. Ačiū, Kvin.
Man ovuliacija!
Susimoviau. Niekas nenori filmuotis mano scenoje.
Visada tu taip, Anita.
Pirmiausia karjera, į kitus nusispjaut.
Tebepyksti dėl „Žiovulio“?
Tu paminėjai „Žiovulį“.
Atsiprašau. „Žiovulys“?
- Kaip smulkmeniška. - Sieki sėkmės? Žiūrėk.
Abu dirbom padėjėjais aikštelėje.
„Nesvarbumas“.
- Šlamštas. - Nuvertintas natūralaus žanro.
Gamybinis susirinkimas 6.00 val. Žiovauju.
Anita iš manęs pasišaipo ir prajuokina svarbų prodiuserį.
Visi juokiasi.
„Danielis nusižiovavo. Puikus pokštas, Anita.“
Staiga ją paaukština.
Mane paaukštino, nes gerai dirbau.
Ir jis norėjo dulkintis.
Aš norėjau dulkintis. Buvau tavo vaikinas.
- Žinojau. - Gyvenau toliau. Kaip ir visi.
Aš – ne. Po to man žiauriai nesisekė.
„Tinginys Denas, pavargęs europietis.“
„Miegalius Denas, Žiovautojas. Denbienas.“
„Vyraujantis žiovulys, Žiovulio ultimatumas, Žiovulio tapatybė.“
- Baik. - 7 metus.
Neprisėdau filmavimo aikštelėje, Anita, per tave.
Dieve, kokia kvailystė.
Ir vėl?
Pirma – tu, visi kiti – po to.
Galiu tau padėti. Jums abiem. Pakelti į kitą lygį.
Koks jis bebūtų.
Norėčiau tapti vykdomąja prodiusere, bet nesu išranki. Denai?
Gal surasčiau tau režisieriaus vietą.
Pradžiai – televizijoje?
Ačiū, Fėja krikštamote. Ką dar gausiu?
- Auksinius dantis? Duobutes? - Tau tiktų.
Man tik reikia aktorių moterų scenai.
Prašau kaip draugė prisiminti, kad esu tavo viršininkė.
Paimk statistes.
Adamas geria naujus steroidus, jis labai pažeidžiamas.
Sumažink lazdą, jis sutiks.
Piteris nori laisvadienių, filmuosis Libijos reklamoje.
O Kvin nelaiminga. Ji nori mirti ir grįžti namo.
Viską sutvarkysiu.
Toliau gal galėtume dirbti kaip komanda.
Aš vadovausiu viršuje, tu – aikštelėje.
Dvigubas veiksmas. Gaujelė. Ugnis ir ledas.
Pasirašau.
Gali manim pasitikėti, Danieli.
Ponia Ugnis.
Ledinis žmogus.
Žiauriai nerealiai kieta kalė!
Parūpinsiu garderobą.
Aktoriai vietose. Pasiruošę filmuoti.
54 scena, 1 dublis.
- Ačiū, Denai. - Tik žiūriu, kad važiuotų.
Pasiruoškit.
Ir... veiksmas.
Žiū! Alyvinė šmėkla. Maksimalios galios moteris.
Su savo labai galinga lazda...
Bet ne galingesne už mano žemės drebėjimų pirštinę.
Išties.
Stoviu stipresnė nei bet kada,
bet aš miriau.
Ir esu mirusi.
Labai mirusi.
Mirtis ateina bemaž pas mus visus.
Tylos! Arba ištremsiu tave
į Kragnoro urvų gelmes! O po to...
Atsiprašau, Kvin.
- Nufilmuota! - Sustabdėm.
- Kas čia? - Gerai. Patikrinsiu.
Erikai, gerai susigūžiau?
Puikiai. 16.45 val. skrendu į Tripolę.
Atvažiuoja stulpas!
Sveiki, kolegos.
„CENTURIOS 2 KRONTINUUMAS PRASIDEDA“
Atrodo draugiški.
Manau, nufilmavom šį tą gero. Taškas seserijai.
Labai džiaugiuosi, kad beveik baigėme.
Galėčiau apsiverkti.
Neverk. Dvi valandos kėdėje.
Atsiprašau, agentė skambina.
- Ačiū, Anita. - Prašau.
- Klausau. - Labas, Kvin.
Kaip ten sekasi?
Gerai. Beveik baigiau. Liko dvi scenos.
Puiku. Bloga žinia.
„Reddit“ paviešinti lazdos kadrai,
gerbėjams nepatinka.
Labai niršta, ypač moksliukai.
Geriau perduok soc. tinklus atstovams, kol viskas aprims.
Kvin, netikrink savo paminėjimų.
Braisonai?
Standartinė krizė. Nėra ko nerimauti.
Čia šunys išminuotojai?
Įprasta apsaugos patikra dėl tikėtino grasinimo.
Turime geriausius šunis. Kilmingus išminuotojus.
Primygtinai rekomenduojame pakeisti pediatrą.
Jis nėra geras žmogus.
Papasakokite, kaip sekėsi dirbti šiame filme.
Dirbdama šiame filme tikrai pasisėmiau daug patirties.
Gal papasakosit smulkiau?
Žinoma.
Mane pasamdė kaip aktorę, aš dariau tai, ko prašė,
kaip galėdama geriau.
Mizoginija? Ne.
Net nemokėčiau parašyti to žodžio.
Manau, tai viską pasako.
Be to, turiu labdaros fondą „Randolfo svajonė“,
jo tikslas – paskiepyti visas moteris.
Turbūt nesate tokio girdėję, nes nemėgstu apie jį kalbėti.
Neviešinu jo.
Dėl to labai sunku surinkti lėšų,
nes niekam apie jį nesakau.
Jei pažiūrėsite paskutines užpildytas „Randolfo svajonės“ formas,
pamatysite, kad nesurinkom nė kiek pinigų.
Heidi, jūs – moteris.
Aš jus paskiepyčiau. Nuo visko.
Nedėkokit. Paskiepyčiau.
Tai „Randolfo svajonė“.
Jau baigėm, ar ne?
Aš baigiau. Jau eisiu.
Galim pakviesti mano apsauginį?
Moterys. Jos gali nuveikti didžius dalykus.
Subtitrus vertė: Sandra Siaurodinė