TIDLIGERE
En av agentene mine ble skutt i hodet i dag tidlig.
Kanskje ikke tilfeldig.
IS driver ikke med den type attentat. Kanskje de ble trent av andre.
Har du fyr?
Skipet er på vei til Marseille for å møte deg og seile til USA.
Djinn Al Raqqa bekrefter at hun er i Paris med briten.
Si til alle at jeg er på skipet i morgen kveld.
Håper du å treffe gamle venner?
Jeg har ikke vært her på årevis.
Galskapen må ta slutt, Adilah.
Jeg vet hvem han er.
Det er ikke som du tror.
Sprengstoffet er trygt om bord,
og snart er vi på vei mot den amerikanske kysten.
Endelig vet vi noe ikke amerikanerne vet.
Vi har fersk etterretning om et skip.
Det frakter en innretning som skal detoneres i en amerikansk havn.
Det organiseres av en terrorcelle.
De har hentet navn fra Overraskelsenes bok.
Hun viste meg den boka i Istanbul.
Det er som om hun vil bli avslørt.
Jeg vil fortsatt love henne og datteren beskyttelse.
Og jeg skal konsentrere meg om å få henne til å si hva skipet heter.
Bud på moped. Registreringsnummer AVT 92PF.
Verifiserer registreringsnummeret...
Vi har hacket databasen. Leveringen holder stikk.
Be amerikanerne holde seg i ro.
Budet er på vei ut.
Faen!
Jeg vet at denne leiligheten blir avlyttet av CIA og DGSE,
så til de som har nattevakt og er våkne: Målet har dratt.
Jeg gjentar: Målet har klart å forsvinne.
Ja, hei.
Jeg vet ikke hvorfor, men det lukter ille på rommet mitt.
Ja.
Greit. Takk.
Ja.
Hva faen?
Vi har avlyttingsutstyr verdt millioner av dollar.
Syv agenter som omringer én leilighet med én inngang
og én utgang.
Hvordan i helvete?
Snakk, Imogen.
Hun har på seg svarte jeans og grønn jakke.
Det er mine klær hun har på seg.
Jeg vet hva som mangler, for jeg er ganske god i jobben min.
Fransk og amerikansk overvåkning sier
at bare et bud har gått inn og ut av bygningen de siste par timene.
Da er han der kanskje ennå.
Kan du se etter ham?
Mottatt.
Til den det måtte angå. Han som foretok byttet, er i bygningen.
Jeg gjentar, fremdeles i første etasje, men ikke lenge.
Samme høyde og fasong som Adilah. Han har på grå kjeledress.
En god operasjon.
Han gikk inn som bud og går ut som renholder.
Han er en del av en terroristcelle.
Send forsterkninger, enten franske eller amerikanske,
men gi meg fem minutter med ham.
Forstår dere?
Beklager, beklager!
Stopp.
Hva vil du?
De ringer nok snart for å høre om det fungerte.
Da vil denne spore posisjonen deres.
Jeg kan svare, så finner vi ut hvem du jobber for, og da er du på dypt vann.
Eller du kan fortelle meg hvor hun dro.
Gå herfra. Nyt resten av dagen.
- Jeg vil ikke ha noe bråk. - Hvor er du fra?
Polen? Russland?
Hva blir det til?
Opp med hendene!
Ta ham!
Hei!
Der.
- Er du bevæpnet? - Ja.
Gi meg den.
Sakte.
Det er ikke som du tror.
Hvem jobber du for?
Svar meg.
Slipp våpenet!
- Faen. - Målet er felt.
Jævla idioter!
Hvorfor ikke i beinet? Han holdt på å overgi seg.
Rydd opp.
Jeg hadde ham, Malik. To ganger. Jeg drar tilbake til leiligheten.
Adilah.
Organisasjonen, kommandørene, alle tror du har gått over til fienden.
Det er vanskelig for meg å ikke tro det. Er du informant for den britiske agenten?
Nei, det er ikke sant. Si til dem at det ikke er sant.
Jeg bruker henne for å finne ut hva de vet.
Og jeg bruker henne som beskyttelse.
Hun jobber med amerikanerne.
Hvis jeg ikke blir hos henne, finner de og fanger meg.
Og da kan vi ikke fullføre planen.
Jeg minnet dem på at bare du kunne ha planlagt dette,
men du må bevise at du er dedikert.
Vet du hva som vil skje med Yasmina hvis du mislykkes?
De vil drepe henne mens du ser på.
Du lovte meg, Emir.
Du lovte at vi ville være trygge selv etter at du forlater verden.
Gjør jeg dette...
Jeg skal hjelpe deg uansett. Men du må bevise din troskap.
Hun må drepes,
og du må gjøre det.
I dag.
På en travel gate som Montmartre.
I din bestefar Mohammeds hus.
Møt henne klokka fire. Oppta henne til det blir fullt.
Jeg ordner en kniv, og du skal bruke den.
Jeg gjør alt du ber om.
Jeg tar henne med dit. Men finn noen andre som kan bruke den.
Greit.
- Jeg finner en mann som kan gjøre det. - Takk.
Om et par dager er jeg bare støv og bein.
Og jeg vil at vi skal gifte oss, at vi skal være ett i Guds øyne.
Jeg venter med imamen.
Jeg drar til Marseille i kveld.
De har nummerskiltet. De leter etter meg.
Ta denne.
Her er detonatoren og brikken.
Alt ble levert i Paris som lovet. Jeg er så glad for at du får denne æren.
POLITI
Sir.
Du har ingen myndighet her.
Vi har fanget opp fransk kommunikasjon, som er forbudt. Det må ikke de få vite.
Vi bør tilbake i bilen før de skjønner hvem vi er.
- La fransk politi gjøre sitt. - Fransk politi gjør faen meg ingenting.
- De lot et veldig farlig mål slippe unna. - Hun slapp unna våre folk også, sir.
Når vi finner henne, gjør vi det. Vi gjør det vi må.
Ikke noe mer venting. Vi gjør det vi burde ha gjort fra begynnelsen.
Bryter noen regler og brekker noen bein.
Jeg er utenfor overvåkingen. Har du noe?
Cesar har fanget opp en e-post fra amerikanerne til Langley
om et hastemøte på høyt nivå.
Ikke på Paris-kontoret,
og de overser alle regler, så det må være alvorlig.
De prøver nok å ta dette fra oss.
Jeg holder deg oppdatert.
Jeg skal se det i sanntid. Det er for viktig.
Selv om jeg er DGSEs best bevarte hemmelighet.
Nei, jeg tror ikke det er så lurt.
Er der om en time.
Lederen for terroristcellen vi tror planlegger et angrep på USA,
har unnsluppet vår eksterne varetekt.
Jeg skal være tydelig.
At hun unnslapp vårt overvåkingssystem, er en konsekvens
og kan tilskrives franske sikkerhetstjenester
og delvis MI6 sin medvirkning.
En kvinnelig britisk agent som brukes i sensitive situasjoner på høyt nivå,
flink til å vinne tillit blant folk,
men tidvis også veldig uforutsigbar.
I tillegg har hun hatt et seksuelt forhold
til den franske agenten, en muslim av fransk-algerisk opphav.
Den britiske agenten fikk kontroll over etterforskningen
og tilgang til målet.
Som følge av det, har målet rømt fra det noe usikre anglo-franske redet.
De prøver å ta kontrollen.
Fransk politi søker landet rundt etter kvinnen, men jeg har ikke mye håp.
Vi har informasjon om at planene omfatter en fregatt
som skal frakte en slags skitten bombe.
Basert på tidslinjen, tror vi den er på vei ut av Europa
og til en havn på USAs østkyst.
Vi vet ikke hva skipet heter eller nøyaktig hvor de går om bord.
Vi tror skipet vil ankomme østkysten
om to eller tre dager.
Om to dager? Herregud.
De vil nok angripe en av de tre største havnene,
New York og New Jersey, Savannah og Virginia havn.
Det er tett bebyggelse i mils omkrets rundt alle tre.
Alle havnene har i gjennomsnitt
18 til 22 lasteskip som legger til kai hver dag.
Unnskyld meg, men vi snakker om en nål i en jævla høystakk.
Hvordan kan vi finne nåla?
Vi forhindrer alle lasteskip fra å legge til kai på østkysten.
Og hele USAs østkyst bare: "Hva faen?"
Ryktet spres, og plutselig står vi midt i et uhåndterlig kaos.
Jeg vil gjerne foreslå et tiltak...
som både er ulovlig og kanskje umoralsk,
men som jeg tror er vår eneste sjanse til å forhindre dette angrepet i tide.
Vi kidnapper målets datter
og bruker henne som agn for å pågripe og avhøre målet,
med alle knep vi har til rådighet.
Det inngår ikke i regelsettet å kidnappe barn.
Med all respekt, vi har gjort det før.
Jeg må spørre deg om vi har noen andre muligheter, Max.
Nei, sir. Jeg kan entydig si at vi ikke har noen andre muligheter.
Gjør det du må.
Hvem tror disse cowboyene at de er?
Ikke snakk om at de får gjøre noe sånt på vår jord.
Få alle på saken. Jeg vil ha overvåkning hele døgnet.
De skal ikke i nærheten av det barnet.
Jeg kommer tilbake.
Du kan ikke gjøre noe med de opplysningene.
- Lov meg at du ikke gjør noe. - Ikke snakk til meg om løfter.
Jeg lovte å beskytte henne og datteren hennes.
Jeg mislyktes.
Den kvinnen er et udyr.
En morder. Hun er ikke vennen din.
Det er ikke jobben min å se på henne som verken udyr eller helgen.
Jobben min er å få henne til å si hva hun vet.
Jobben min er å redde livet til de menneskene.
Jeg mislyktes i det også.
Jeg vet at hun ville fortalt det.
Jeg vet det.
I svarte helvete.
Fin kåk du har. Innflytelsesrike venner?
Ja, faktisk.
Jeg hadde håpet venninnen din var med deg.
Hør her. Spillet er over.
Jeg har tillatelse til å avslutte samarbeidet med deg.
Franskmennene er enige. Vi har en ny strategi.
Kom igjen, Max.
Hva faen?
Ikke gjør det.
- Hei. - Vær så snill.
Jeg vet hvor tøft det er å miste et oppdrag på denne måten.
Særlig siden, jeg vet ikke. Fedrenes synd...
Det er ikke det.
- Det kommer ikke til å fungere. - Det fungerte ikke, Imogen.
Det har ikke fungert, og vi har dårlig tid.
Jeg fikk ingenting ut av den russiske greia di.
Tusenvis av amerikanske liv er i fare,
og Adilah El Idrissi er vår eneste utvei.
Hvis hun tilfeldigvis skulle stikke innom...
Tar du kontakt med meg?
Jobber ikke for deg.
Alle jobber for oss.
Før eller siden.
Noen ganger må man bare gi seg.
Du vet hvordan det er. Noen ganger er det vanskelig å gi slipp...
særlig når man taper.
Du var så nær. Så nær.
Møtes i Montmartre. 36 rue Veron, 16:00
Ses der.
OK, fort dere.
Kom igjen.
Det går bra.
Du skal bare være der til vi får deg trygt vekk herfra.
Er det greit?
Ny aktivitet. Søppeltømming.
Som planlagt.
Oppfattet.
Det sårer meg når du stikker fra meg sånn.
Hvorfor er vi her?
- Dette er sannheten om meg. - Hvilken sannhet?
Min bestefars hus.
Dette er den jeg var før alt skjedde.
- Jeg skulle ønske du kjente meg da. - Jeg må si deg noe.
Amerikanerne er lei av å leke gjemsel.
De vil kidnappe Yasmina for å få deg til å snakke,
men jeg kan få henne i trygghet.
Jeg kan ordne ny identitet til dere. De vil aldri finne dere.
- Men vi må gjøre det med en gang. - Hva mener du med "kidnappe"?
Hvor skal de ta henne? De kan ikke gjøre det.
Jeg vet det.
Mine folk dreper Yasmina hvis de tror jeg har forrådt dem.
Tro meg, det er jeg klar over.
Det er det jeg sier. Jeg kan få dere til England.
Dere må reise hver for dere, og vi må dra nå,
for Paris er det farligste stedet for deg og barnet ditt akkurat nå.
- Jeg kan ikke. - Hør på meg.
Hvis du lar dem ta henne, får du aldri se henne igjen.
Selv om du forteller dem alt du vet,
vil de aldri la deg leve et vanlig liv med barnet ditt.
Og ingen land vil ta deg imot.
Du kommer til å miste henne.
Vi må dra nå.
Vær så snill. Du må stole på meg.
Faen heller.
Kvinnen så meg.
Hun hadde en pistol. Hun tok henne.
Djinn Al Raqqa vil lykkes. Rapporter at hun har detonatoren.
Når hun overgir seg, får vi dem om bord i flyet med en gang. OK?
Og så...
Et øyeblikk.
Teamet som overvåker jenta, ringte.
Må legge på.
De holdt dem i leiligheten, men hørte ingenting derfra på to timer.
De så dem ikke forlate bygget.
De brøt seg inn, og det var tomt.
De ble tydeligvis hentet ut.
Det er Imogen.
Den kvinnen nekter å gi seg.
- Vi må finne henne. - Ja, sir.
Overraskelse!
Gratulerer med dagen, gutten min.
Det hadde jeg glemt.
Tusen takk.
Du er så opptatt at vi måtte gjøre dette for å få se deg.
Unnskyld.
Unnskyld, baba. Det er mye å gjøre på jobb.
Jeg kjenner knapt sønnen min igjen.
Jeg har laget favorittrettene dine.
Jeg er straks tilbake. Bare sett dere.
- Skal du aldri slutte å jobbe? - Kommer snart.
Hei.
Malik. Dårlig nytt. Yasmina, Adilahs datter, har forsvunnet.
Aner ikke hvordan...
Amerikanerne tror de ble tipset om å forlate leiligheten.
Jeg håper det ikke var den jeg tror.
Det vil jeg egentlig ikke vite.
Kanskje vi kan kompensere for det hvis du finner ut hvordan det skjedde...
Greit.
Takk for oppdatering.
Jeg må gå.
Hun er på vei til England. Vi har avtalt at hun skal møte oss.
Ordne nye identiteter
og få dere ut av landet til et trygt sted.
De finner dere aldri. Det går bra med henne.
Hun ville ha is.
Takk.
Hør her.
Du vet at jeg er den eneste som vet hvor barnet ditt er?
Du får ikke treffe henne før jeg får skipets navn og posisjon.
Herregud.
Dere er like alle sammen.
Dere er helt like.
Bruker du datteren min nå?
Du gjør akkurat det de ville gjøre.
Hadde det ikke vært for meg, hadde du blitt utsatt for vanntortur nå.
Jeg er den eneste som har beskyttet, forsvart og kjempet for deg.
Jeg har reddet skinnet ditt om og om igjen,
og jeg har vært nødt til å redde mitt eget tre ganger denne uka.
Det minste du kan gjøre, er faen meg å være ærlig og fortelle meg det du vet.
Hvorfor skulle jeg være ærlig eller fortelle deg noe som helst
før jeg får se datteren min med egne øyne?
Hold kjeft.
Mine egne øyne!
Bare hold kjeft.
Vær så snill.
"Datteren min. Datteren min."
Tror du at du er den eneste kvinnen som elsker et barn du ikke kan være med?
Tror du at du er den eneste som har opplevd det i livet?
Jeg har en idé.
Hva med å prøve å ikke bli terrorist og se om det gjør deg til en bedre forelder?
Hva faen vet du om å være mor?
Alt!
Alt.
Kanskje. Jeg vet ikke.
Det glemte jeg.
Du er jo den eneste som har hatt det vondt.
Som har vært fortapt. Den eneste.
Millioner av mennesker lever dårlige liv med usle muligheter,
men de blir ikke terrorister
og planlegger angrep for å drepe tusenvis av mennesker.
Jeg skjønner ikke hvorfor jeg ikke bare har angitt deg
og latt dem plage deg til du ba om nåde.
Hvorfor har jeg ikke overlevert deg og latt dem knekke deg?
Jeg bryr meg ikke om deg. Du betyr ingenting for meg.
Du er en kvinne med et barn som er glad i deg og trenger deg,
og du velger å skusle vekk alt sammen.
- Jeg hadde ikke noe valg. - Du velger dette foran henne.
Jeg hadde ikke noe valg, for faen. Det kommer du aldri til å forstå, Imogen,
for du har hatt mange valg i livet.
Du valgte livet du har. Det gjorde ikke jeg.
Du kastet deg uti det og sluttet deg til dem.
Ingen tvang deg.
Og ikke våg å late som du vet noe om hvordan livet mitt har vært.
Nettopp.
For det var jo så trist.
For mamma dro, og pappa dro,
og du var helt alene da du begynte på Oxford...
Kyss meg i ræva.
...forelsket deg i en kjekkas som ga deg mulighet til å bli en glamorøs spion.
Kyss meg i ræva.
Var det trist for deg, Imogen?
Føles det mindre ensomt når du kan være den tøffe, hvite heltinnen
som redder verden fra ødeleggelse og onde udyr som meg?
Skal du avgjøre hva som er godt og ondt?
For det finnes millioner av mennesker, familier som min egen,
som har blitt drept og fordrevet. Områdene våre er okkupert og kolonisert.
Moskeene våre er skjendet.
Våre hjem og vårt håp er ødelagt, som om de ikke betyr noe.
Men det er bare tragisk når det skjer på deres område og rammer deres folk.
Vi er bare sivile tap, ikke sant?
Ikke sant?
Tror du at det du planlegger vil løse det?
Gjør du det?
Eller er det en utvei for deg og barnet ditt?
Si meg det.
Vær så snill.
Grunnen til at du er sammen med meg, er fordi vi er like, du og jeg.
Vi er like.
Hvis tusenvis av drepte hadde ført til at faren din kom tilbake,
eller moren din,
eller barnet ditt...
Da hadde du vurdert å gjøre akkurat det samme.
Og det skremmer vettet av deg.
Husker du ansiktet hennes?
Jeg vet hva du skulle til å gjøre i dag,
og jeg vet at du ikke ville drepe meg.
Jeg velger å tro at du ikke er et udyr,
men et menneske som vil gjøre det rette,
og du velger selv om du setter deg i den bilen eller ikke.
Hva blir det til?
Oversatt av: Stian Sandberg