Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
НЕЩО, КОЕТО КАЗА СНОЩИ
- Мила... - Добре съм.
- Пълнозърнест или бял? - Казах, че не съм гладна.
- Къде отиваш? - Да пикая.
Искаш ли да дойда с теб?
Сиена, иди със сестра си!
- Нищо й няма. - Напротив.
Хайде! Преди обичахте тази песен.
Помните ли, че постоянно я въртяхме, докато карахме към майка ми?
Не можеха да й се наситят. Сега не гъкват.
Защо ги родихме?
На следващата ваканция ще сме само аз и ти.
Големи сте мързеливци.
Ще сме в стая с изглед към плажа, нали?
Не, разбира се.
Нищо.
Винаги вършиш каквото ти скимне.
Тук сме за цяла седмица, Гуи, не за ден-два.
Кълна се...
- Пристигнахме. - Тук сме.
Добре.
Миличка, не си ли доволна, че все пак дойде.
Нали ти ли казах, че ще ти дадат отпуск?
Ще изкараме страхотна седмица, майче.
Добре, момичета. Разтоварвайте!
Много си твърдоглав. Знаеш, че всеки път има хора.
Винаги е препълнено. Трябваше да направиш резервация.
Започна ли изобщо да търсиш нова работа?
Минаха месеци.
Потекла ти е лига.
- Дръпни се малко назад! - На почивка сме.
- Още една. - Няма нужда.
Добре. Застани по-хубаво!
- Защо я правиш на лицето си? - Защото си хубава.
Не искам.
Боже! Татко, престани! Много си досаден.
- Добре. Готова ли си? - Да.
- Хубаво. По-голяма. - Не. Така е добре. Давай!
Татко! Моля те, искам само една снимка. Просто я направи!
Готов ли си?
- Добре. Пак! - Иди назад, татко!
- Подскочи или нещо такова! - Няма.
Добре. Още веднъж.
- Дали ще е извънградски? - Какво?
Ако звъннем на брат ти, дали ще е извънградски разговор?
Не знам.
Добре. Ще можеш ли да...
Стегни го добре! Не искам циците ми да изскочат.
- Много е стегнато, майче. - Искаше да е стегнато.
Не толкова. Скубеш ме.
Боже мой! Успокой се!
Ти се успокой! Боли ме.
Гадост! Срамота.
Шефът ти прегледа ли разказите ти?
Ще го направят. Чуваш ли?
Точно навреме.
Да, мамо? Да, тук сме.
Да, прекрасно е.
Да, времето е страхотно.
Какво? Какво е направил татко?
Не може да излезе навън и да вземе вестника по бельо.
Той е луд.
Идваш ли?
Още не сме ходили по магазините. Скоро ще обиколим.
Баба те поздравява.
Как си, принцесо?
Чу ли я?
Да. Рената.
Не, мамо. Още не съм им дала парите.
- Какво? - Нали беше гладна?
Кой е умрял?
Сестрата на Роса ли? Не я познавам.
Мамо, познавам Роса. Не познавам сестра й.
Роса идва в магазина. Откъде да познавам сестра й?
Тя не идва.
Боже мой!
Виж този прекрасен...
Ами ако на някого му трябва нещо?
Рена, ще вземеш ли количка?
Носиш ли телефона си?
- Може ли да я взема? - Да, само минутка.
Миличка, коя мислиш, че ще допадне на сестра ти?
Помогни ми? Много е придирчива.
Синята.
- Ами за теб? - Нищо не ми трябва.
- Не. Знаеш как ти вреди слънцето. - Би ли престанала?
- Рената, ако ти призлее... - Няма да ми призлее.
Ядеш боклуци...
Пак заповядай!
- Татко! - Давай, миличка!
Аз вземам.
Татко!
- Вземам. - Хайде, татко! Внимавай!
Не искам да съм в този отбор. Заради него винаги губя.
Сиена, успокой се! Това е само игра. Стига! Не се дръж така!
Кой е на ред?
Просто го издърпай!
Така...
Добре. Не е толкова зле.
Взе ли парите за наема?
Лека нощ. Лягам си.
- Сиена, купихме ти шапка. Ето! - Я да видя!
Мама не знае ли?
Ще ми липсваш, като отидеш да учиш през септември.
Малката ми счетоводителка.
Сигурна ли си, че не искаш да се върнеш вкъщи?
Ставай!
Какво?
Не може ли да полегна тук?
Мамо!
Гуидо, остави ги на мира!
Добре.
Лека нощ. Обичам те.
Калпазанка. Обичам те. Лека нощ.
- Няма ли да спираш? - Добре.
- Ти сериозно ли? - Боже мой!
А уж дори нямаше да идваш.
Но се радвам, че дойде.
Чаршафите миришат странно.
Пръднах.
Какво става?
- Цял ден ли ще спите? - Може би.
- Гуидо, остави ги на мира! - Добре.
Изглеждаш много уморена, мила.
Какво е станало?
Като спиш на една страна, ти се образуват бръчки.
Затова ти казах да лежиш по гръб. На Зия ли искаш да приличаш?
Благодаря.
Боже мой! Гуидо, какво е това?
- Ужасно е. - Любов и тежка работа.
- Приготви ли хладилната чанта? - Да.
- С лед ли? - Не, с пръст.
Момичета, забравих да ви кажа. Баба ви ви остави по 100 долара.
Добра баба имате. По 100 долара за почивка.
Знаете ли какво ми даваше моята баба?
Обадете й се да й благодарите за парите!
До скоро.
Сиена...
- Престани! Боже! Спри! - Нищо не правя.
Ето я. Здрасти.
- Не го прави пак! - Спри, татко!
Боже, татко!
- Ама че е странно. - Да убием това създание!
Умри, умри! Убий го!
- Престани! - Какво?!
- Боже мой! Престани, татко! - Гуидо, остави я на мира!
Не, не.
Благодаря ви. Добре.
Познавате Чери. Здрасти, Чери.
- Познавате Чери. - Той ме познава.
- Да, познавам я. - Откъде я познавате?
Излизали сме.
Рен!
Заряза ме.
- Не знаете защо сте тук. - Не.
Чери ви повика, защото има нещо...
- Цапаш леглото с пясък. - От моята страна съм.
Хареса ми да сме заедно. Особено във ваната.
Но искам да призная каква съм.
Добре. Прибери си корема!
Добре ли изглеждаме? Мини от тази страна!
Направи една как се целуваме!
Снима ли го? Дай да видя!
Тази ще е.
Къде е сестра ти? Намери я, за да се снимаме всичките!
Не ме снима от подходящ ъгъл. Да се снимаме сами!
Готов ли си? Усмихни се! Не, моля те, усмихни се!
Да.
Много хубаво.
Добре, но просто ме изслушай!
Такава ми беше стратегията.
Боже, трябваше да шофираш чак дотам ли?
Кога се наложи да тръгнеш?
Трябваше да тръгнеш в 6 ч. ли? В 5 ч., а? Боже!
Тогава поне няма движение.
Ти ли шофира?
С пикапа ли отиде? И Тони ли трябваше да вземеш?
Да, колко пъти си закъснявал заради него?
Купува ли ти поне кафе?
Слава богу! Да. Да, забавен е.
Шефът ти пусна ли те да си тръгнеш по-рано?
Добре. Да се храниш, миличък! Хладилникът е пълен с ядене.
Чу ли се със сестра си?
Днес ли? Да, ходихме на плаж.
Да, прекрасно е.
Беше много хубаво. Не и за Рената.
На нея й призля.
Знам. Казах й да носи шапка.
Да.
Пусна ли ти съобщение?
Не, съжалявам. Сестра ти излезе. Не съм говорила с нея.
Знам. Все същата песен.
Получи ли снимките със залеза, които ти пратих?
Много красиво, нали? Знам. Прекрасно.
И изгревите са хубави, но знаеш как е тук.
Само аз ги виждам.
Баща ти ли? Дойде с мен само веднъж.
Сиена?
Сиена!
Ще взема това.
Кога се върна сестра ти вчера?
Прати ли ти съобщение?
Казах й да пише на някого от нас.
Приключи ли? Наистина ли?
Това не е ли шапката, която купих на Сиена?
Отива ти.
Но какво е това?
Не, така е грозна.
- Харесва ми къдрава. - На мен - не. Върни ми фибата!
- Не. Престани! - Рената, нарочно я сложих.
Нека я сплета.
Как изкара вчера?
Добре.
Май е било повече от добре.
- За какво те помолих? - Боже мой!
Боже мой ли? Помолих те само за едно нещо.
- За кратко съобщение. - Добре.
- Не искам много. - Свърши ми батерията.
- Другите нямаха ли телефони? - Престани!
Съжалявам.
- Това моята шапка ли е? - Каза, че може да я взема.
- Не съм. Свали я! - Дори не си я носила.
- Защото не исках да я съсипя. - Боже, това е нелепо.
Мамо, изцапала я е с боя.
Няма да я носи. Дори не й харесва.
Изобщо не ти харесва. Аз я избрах.
- Шапката е моя. - Мамо!
Шапката е на Сиена, а аз исках да купя и на теб.
Откачалка.
Четири и петдесет.
Не мога да приема това.
Картата е отхвърлена.
Благодаря.
Здрасти, какво правиш тук?
Ние сме на басейна.
Ела!
- Здрасти. - Какво?
Това е дъщеря ми Рената.
Приятно ми е. Счетоводителката ли?
Не счетоводителката. Тя е по-малка.
Тази иска да е писателка. Пада си по изкуството.
- Прилича на теб. - Така ли?
- Да. - Горката.
Гуи, на рибния ресторант ли ще ходим?
- Но се преоблечи! Така не си добре. - Какво ми е на дрехите?
Ще положа усилия. Като дойде, ще се опитам да съм възпитана.
Миналата седмица се забавлявах и...
Нуждая се от помощта ти.
- Тя какво търси тук? - Напоследък има напрежение.
Стори ми се добра идея да се съберем и да разпуснем.
Искам другата седмица всички да се забавляват.
- Кой ще се подлъже по това? - Млъквай!
- Защо не използваш твоя? - Камерата на твоя е по-добра.
Отпусни се!
- Изглеждаш спечена. - Ти изглеждаш така.
- Не се стягай! - Не се стягай!
Сега гърба.
Готово ли е?
Защо носът ми изглежда така? Отвратително е.
Защо се хилиш така? Приличаш на луда.
Не се подигравай на усмивката ми!
- Усмихваш се като татко. - Поне не е като Зия.
Тя наистина изглежда спечена.
- Кой е? - Никой.
Рен?
- Какво криеш? - Нищо.
- Много си досадна. - Ти си досадна.
Върни ми го!
Мама ще те убие, мамка му!
Рената, не е смешно.
Счетоводителката ще зареже учението, а?
- Върни ми го! - Ще им разбиеш сърцата.
- Поне не съм безработна и стара. - Аз поне завърших.
- Ще понесеш ли да си разочарование? - Ти си най-голямото разочарование.
Работи ли още?
Никога не се извиняваш.
Извинявай.
Съжалявам.
Съжалявам. Съжалявам.
Извинявай, извинявай.
Искаш ли да си купим сладолед?
Аз ще платя.
Скръндзава кучка!
Може ли да го опитам?
Би ли...
Да не си бебе? Няма да те храня.
Искаш ли утре да играем миниголф?
Моят е по-вкусен.
Това моята красавица ли е?
Ще се омъжиш ли за мен?
Какво е това?
Тук ли работиш?
През лятото.
- С какво се занимаваш? - Рен не работи.
Кротко, кротко.
Хубаво.
Къде отиваш?
До скиване.
- Сиена? - Стига, Рената! Ей сега се връщам.
Изгубих ключа си.
Не.
Не. Не исках да...
Защо това е толкова сложно?
Просто искам да кача снимка от вчера.
- Коя? - Не знам. Коя е най-хубава?
Ето тази с омара.
Да.
Здравейте.
Момичета, какво сте намислили за днес?
Да, така е добре.
Миниголф.
Аз няма да мога.
Защо?
Просто не мога.
Къде хукна? Почти нищо не яде.
Какво е станало с телефона на Сиена?
Трябват ли ти пари, майче?
Гуи...
Какво? Всички атракции са безплатни.
Виж! Снимката с омара.
Да.
Купихме ти шапка.
Рената! Здравей, миличка.
- Седни в скута ми! - Престани!
- Косата ми! - Защо направи това?
Здравейте.
Прощавайте. Аз...
Загубих лодката си.
Здравей.
Здрасти.
Можеш ли да ми помогнеш?
Ще се оправиш ли? Ей сега се връщам.
Ще се справя.
Може ли да си дръпна?
Колко още ще си тук?
Два-три дена.
Електронната ми цигара!
Хубава шапка.
Сиена цял ден не ми вдига телефона. Цял ден. Нито веднъж не вдигна.
Къде е? Ни вест, ни кост.
Къде се губи цял ден?
Не ми отговаряйте! Зяпайте си филма,
който сте гледали 100 пъти! Аз ще се погрижа.
- Мона! - Млъквай!
Ела да ми помогнеш за прическата, майче!
Не, не. Още е мокра. Би ли я изсушила още малко?
Съжалявам, но трябва да я изсушиш хубаво, иначе се накъдря.
Наясно си с това. Не го правим за първи път.
Ти предложи да я изсушиш.
Сама ще го направя.
Да, сега е по-добре.
Ехо?
Добре. Благодаря.
Как мина денят ти?
Добре.
Какво има?
Боже!
Ти ли взе ключа ми?
Да.
Той хвърля всичко на едно място. Не знам кое е чисто и кое - мръсно.
- Този бански струва ли ти се мръсен? - Не знам.
Боже!
Баща ти разхвърля навсякъде.
Трябва да чистя вкъщи. Сега трябва да чистя и по време на почивката.
Дори не се извини.
Не е за вярване.
Цяла вечер й пращах съобщения.
Мислиш ли, че отговори? Нито веднъж.
Какво става със сестра ти?
Не.
Скъпо е.
- Къде беше? - Навън.
Значи нямам повод за тревога, понеже Сиена беше навън.
- Престани! - Аз ли да престана?
- Откачаш. - Чу ли, Гуи? Откачам.
Сиена, нямам търпение да се върнеш в колежа.
- Ще видиш тогава. - Какво ще видя?
Ще видиш колко много аз и баща ти вършим за теб.
Сиена, моля те!
Кой ще седи с нас на вечеря?
Ние издържаме семейството с пари и храна.
Ще се прибереш да ядеш, разбира се, защото е безплатно. Не го плащаш.
- Какво като излизам за час-два? - Де да беше за час-два.
Освен ако нямаш предвид 2 ч. през нощта. Не излизаш за два часа.
Просто се забавлявам.
Може да се забавляваш. Кой казва, че не може?
- Казах ли, че не може? - Да, каза.
Трябва да си със семейството си.
Това трябва да правиш.
Греша ли?
- Какво искате от мен? - Татко!
- Съжалявам. Това ли искаш да чуеш? - Да.
Няма да се повтори. Ще стоя тук, докато стана на 35 г.
Сиена, говориш глупости.
Станала си.
- Къде е Сиена? - Занимава се с баща ти.
Днес е рожденият му ден. Ела да ми помогнеш с вечерята!
- Какво търсиш? - Нищо.
Не ти трябва този боклук.
Какво направи с електронната ми цигара?
- Къде са ти обувките, майче? - Искам си я.
Рената, моля те! Стига с тая електронна цигара!
Обеща да спреш.
Този лед направи живо чудо.
Виж! Тече навсякъде.
- Не може просто да я вземеш. - Не съм.
Къде е тогава?
Като си с нас, ще спазваш нашите правила.
Знаеш, че не искам да пушиш тая гадост.
Щях да купя омар,
но понеже ще правя лингуини, реших, че ще дойде твърде много.
- Какво е? Момче ли е? - Не, момиче е.
- Върнете я! - Няма.
- Моля? - Моля...
Дай куклата!
Наша е.
Взехме я.
- Ама че глупаци. - Взехме я.
- Всичко наред ли е? - Да.
Върни главата на куклата, изрод!
- Мамо! - Извинете, момчета.
Тази кукла не е ваша. Не трябва ли да я върнете?
- В никакъв случай. - Извинете!
Извинете! Вие ли сте майка им?
Момчета, готови ли сте? Пазете си краката!
- Децата ви обиждаха. - Няма нищо, мамо.
Не е така, Рената.
Има някакво недоразумение.
Няма никакво недоразумение.
- Мамо! - Просто се успокойте!
- Наред ли е всичко? - Не, не е наред.
Момчетата ви подхвърляха обиди.
Взеха и счупиха играчка на друго дете.
- Мамо! - Вие сериозно ли? Извинете! Ехо!
- Мамо! - Ама че хора. Идиоти!
Няма ли да спреш?
- Аз пък какво направих? - Аз се бях заела с това.
Хайде, миличка! Ела да намерим вашите!
Искам да отида да си играя.
Голяма жега.
Между другото, не я взех аз.
Не ме интересува какво правиш, когато си сама, но сега си с мен.
Не искам да се затриваш с тази гадост.
Струва ти се забавно ли?
Забавно ли е, че се тревожа за теб?
Тревожа се и за трите си деца.
Тревожа се за теб, за Антъни и за Сиена.
- Но за мен се тревожиш най-много. - С теб е различно.
Сиена ще зареже следването.
Аз ще се оправя с това. Иди да направиш картичка на баща си!
Честит рожден ден!
Антъни обади ли се?
- Ще те викна, когато сме готови. - Добре.
Ще убия брат ви.
Антъни, знам, че си вкъщи. Вдигни телефона!
Баща ти има рожден ден. Би ли му се обадил, моля те?
Дано се храниш добре. Не боклуци, а яденето, което ти приготвих.
Между другото, говори ли с баба?
Би ли посетил дядо си и баба си?
И се обади на баща си! Разбра ли?
Ще се чуем по-късно. Обичам те. Липсваш ми. Чао.
- Мамо, по-късно ще изляза. - Сиена, питай баща си!
Не влизай още! Затвори очи!
Антъни се обажда да ми честити рождения ден.
Здрасти. Хубаво е, че се сети.
Загаси лампата!
Чакай! Ще включа високоговорителя. Добре. Само секунда!
- Добре. Готов ли си? - Да.
Добре. Тръгни наляво!
- Точно там. - Добре. Стигнах.
Сиена, дай ми телефона!
Ало? Какво става?
Добре. Чакай малко!
Така. Ето.
Добре.
Пожелай си нещо!
Чакайте! Искам да ви снимам. Съберете се малко!
Добре. Така. Усмихнете се!
- Кажете "зеле"! - Зеле.
- Татко, ще затварям. До скоро. - Говори ли със...
Чао.
Срамота!
Момичета, донесете чинии и вилици! Хайде!
- Честит рожден ден, скъпи! - Благодаря.
Добре. Къде е ножът?
Благодаря.
- Мамо, може ли да изляза? - Казах ти да питаш баща си.
- Какво да ме пита? - Може ли да изляза?
Наистина ли? Тази вечер не можеш ли да си останеш вкъщи?
- И без това нищо няма да правим. - Значи трябва да правим нещо.
Не може ли просто да сме заедно?
Цялата почивка сме заедно. И сега сме заедно.
Сиена, моля те! Сили не ми останаха.
Уморих се да се разправям със сестра ти.
Какво?!
Не си ли приготвила нещо на баща си?
Не е за вярване.
Не е лошо.
Това аз ли съм?
Ти си, разбира се. Прилича точно на теб.
Мила, ще донесеш ли кафето?
Какво толкова?
Сиена...
Уморих се с теб.
Трябва да подкрепям Рената. Сега и с теб ли да се занимавам?
- Не ми останаха сили за подкрепа. - Какви ги говориш?
Никакви сили.
За какво говоря...
Хвърли толкова усилия и учи много,
а сега изведнъж искаш да се откажеш.
Какво стана?
Мамка му, Рен!
Да. Мамка му!
Мамка му, Гуи! Отказва се от следването.
Да, какво, по дяволите, Сиена?!
С какво заслужих това?
Ще донеса кръст да те разпънем на него.
Какво каза?
Много си неблагодарна. Наясно ли си?
Това ли ми казваш след всичко, което с баща ти сторихме за теб?
В това положение ли искаш да останеш?
С безполезна работа и без пари да си платиш наема, а?
Мамо, престани, моля те!
Можеше да се върне вкъщи, но не и Рената.
А ти си съвсем същата като сестра си. Вземаш ли, вземаш.
Изобщо не съм като нея.
Това съм аз, а?
Добре.
Може да излезеш.
Благодаря за вечерята.
- Сиена! - Не можа ли да си траеш?
Ще дойдеш ли?
Това не е ли мое?
Сиена?
Дори не знаех за кой предмет става дума.
Само четях и налучквах.
- Прави ли теста? - Да.
Веднъж имахме заместващ учител.
Постоянно се запъваше, докато говори.
Наговорихме се, като казва "ъм", ние да подсмърчаме.
А като казваше "добре" с въпросителна интонация,
ние започвахме да тропаме с крака.
- Мой ред е. - Ама че си груба.
Извинявай.
- Кой е този? - Това е...
Лани, отдавна не съм те виждал.
- Как е? - Здрасти.
Искаш ли да дойдеш при нас?
Да.
Без съмнение се издъних по този предмет.
- Така ли? - Но въпреки това завърших.
- От кое искаш? - От това.
Вземахме пожарогасителите и се пръскахме.
- Не си ли навличахте проблеми? - Ако ни бяха хванали.
Но не загазихме. Бяхме много бързи.
- Трябва да се изпишкам. - Идвам.
- Кой е това? - Никой.
На екс! Пий, пий!
Братле...
Престани!
Закарай ни вкъщи!
Кой е това, мамка му?!
Някакъв шибан тъпак.
Сиена повръща в колата на майка ти.
Хубава рокля, мамка му!
Ключът ти в теб ли е?
Не. Провери под изтривалката!
Мама сигурно го е оставила под изтривалката.
Благодаря.
И ти се съблечи!
На баба момичето.
Ще зарежеш ли колежа?
Ти какво би направила?
Тази вода е гадна.
Ало? Здрасти. Звъня ли току-що?
- Да. - Чакай малко!
Извинявай.
Видях картичката, която си нарисувала на татко.
Нарисувала си го с очила.
Не носи очила от 15 г.
Правиха му лазерна операция.
Кога ще се прибирате?
Утре. Защо?
Мама не се обади днес.
- Гледай да донесат нещо хубаво! - Ще се постарая.
Добре.
До скоро.
- Антъни се обажда. - Добре.
Татко те поздравява.
Добре.
Леоне! Погледни насам!
Върви да си играеш!
Виж! За Антъни е.
Готина е, нали?
Аз мисля, че е готина.
Мамо...
Уволниха ме.
Ще ти се наложи ли да се върнеш да живееш вкъщи?
Май да.
Добре.
Няма да се бавим.
Да тръгваме!
Моля те, обуй обувки, майче!
Чао.
Здрасти.
Донесох бира.
Вчера...
Да.
Съжалявам, но трябваше да се чупя.
Те нямаше да разберат.
Какво да разберат?
Лошо момиче.
Какво, мамка му... Майтап ли си правиш?
- Благодаря за бирата. - Телефонът ми! Шантава кучка!
- Ами слънчевите ми очила? - Да, в чантата ти са.
- В коя чанта? - В сака ти.
- Не ги виждам. - Боже!
- Ало? - Как си, принцесо?
Кой е? Рената?
Да, бабо. Рената е.
Знам.
Трябваше да ти се обадя предните дни.
Казах ви да си приготвите багажа снощи.
Какво правиш? Хайде!
Здрасти, бабо.
Да, това е Сиена.
Не, добре е.
Да, храним се.
Благодаря за подаръка.
- Чакай! Остави ли достатъчно? - Да.
- Рожденият ден на татко ли? - Хайде, момичета!
- Не, ядохме спагети. - Тръгваме. Движение!
Не знам. Питай нея!
Сиена!
- Да, мама е тук. - Момичета, не сте оправили леглото.
Защо? Нали си тръгваме?
И аз те обичам.
Много те обичам.
Чао.
Баба иска да говори с теб.
Да, мамо. Здрасти.
Щях да ти се обадя от колата.
Моля те, мамо! Стига си викала!
Почивка за ходене до тоалетна.
Ще дойдеш ли с мен?
Разбира се, майче.
Ще ми се да престанеш.
Превод ИВАЙЛО МАРКОВ
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО