De har fixat dina matcher.
Allt är en bluff.
Du snackar ren skit.
De verkliga vinnarna är "de andra".
De förstör våra liv. De dödar oss.
De är redan förstörda.
Jag gjorde en deal om Esteban.
En sådan deal som kan kosta människor livet.
Saul.
Inte ett ord.
-Vi dödade honom. -Vi dödade honom inte.
Vi måste vandra genom skuldens jävla dödsdal.
Du har något att göra med min brors död.
Jag vill skiljas.
Så du ser saker?
Vi ska fixa ditt huvud.
-Vem sabbade dig? -Alla.
-Är du schysst? -Nej.
-Såg du dina barns första steg? -Nej.
-Vart ska vi? -Vem sabbade dig?
Alla!
Det räcker!
Det här är den svåraste dagen i mitt liv.
Den svåraste.
Men jag har bestämt mig.
Jag åker härifrån.
Jag kan inte stanna. Det är inte rättvist. Vi har byggt huset tillsammans.
Jag ser dig överallt. Allt påminner mig om dig.
Behåll allt. Alltihop.
Jag tar bara med den här väskan.
Allt jag behöver finns här. Hela mitt liv.
Ut med dig, loser!
-Lugn! -Inte ens ett barnbarn får jag.
-Mamma! Inte mina tallrikar! -Du är värdelös!
-Ta all din skit! Alltihop! -Vänta!
Du dödar mig, mamma!
-Än sen då? Vem bryr sig! -Jag sticker!
-Jag ska bara ta min hjälm. -Nej!
-Den är min! -Sällan! Toshiro gav den till mig!
Fan för Toshiro, och fan för dig!
Försök inte. Jag fick den!
Du är för feg för att sticka!
Jaså, verkligen?
Kom inte tillbaka, din lille horunge!
Kom aldrig tillbaka!
Jag har redan stuckit, idiot!
Horunge.
Jag har stuckit.
Helvete...
Eh...
Irasema?
-Andy! -Vänta, jag kan inte prata just nu.
Är du med Esteban? Snälla, säg att du är med honom.
Nej, det är jag inte. Vad händer?
Barnen är borta.
Esteban var här och... jag vet inte var de är.
-Jag vet inte vad jag ska göra. -Vänta, vad har hänt?
Jag ringer polisen.
Nej, gör inte det. Lugna ner dig.
Jag ringer polisen.
Ring inte dem. Jag är där om fem minuter.
Okej, men skynda dig. Jag vet inte var barnen är.
-Jag kommer. Stanna där du är. -Okej. Skynda dig, snälla.
Esteban!
Sixto!
Vad är det som pågår?
Jag hade inte använt tekniken om jag vetat hur det skulle påverka honom.
-Vad pratar du om? -Jag försökte fixa hans huvud
så att han är närvarande och fokuserar på det som finns i verkligheten.
Det fungerade. Han kom ut som en annan person.
Han var en annan människa.
De flesta är desorienterade när de kommer ut på andra sidan.
Några pinkar på sig.
Det var en som sket ner sig varje gång jag använde tekniken.
Men när han kom ut var han mer fokuserad än någonsin.
Så det var konstigt att han tog barnen.
Sket de på sig? Vad gjorde du med dem?
Andy! Berättade han vart han skulle? Vem han skulle träffa?
Han snackade en massa konstigt om sitt ursprung.
Han pratade om sina söner.
-Han pratade om La Fonda... rötter. -La Fonda?
-La Fon... -Idioten har åkt till La Fonda.
-Jag klär på mig bara, så åker vi. -Den jäveln...
Sixto.
Tack, verkligen.
Andy, vänta!
Kom.
Var är vi, pappa?
Du ska få se!
-God morgon! -God morgon!
-Hur är det? Tre stycken. -Bra.
Okej. Vad kostar det?
-Hundra styck. -Hundra? Barnpris då?
-Nej. -Inte?
Okej.
-Jaha, tack! -Tack.
-Wow! -Kolla på det här!
Pojkar, vänta!
Vi går och köper hattar. Inte så snabbt.
-Tack. -Ja.
-Jag tar en till. -Okej.
Tack.
Kom igen.
-Titta! -Vilken syn!
Och där!
Den karusellen har stått här sen jag var liten.
Jag tror det är samma.
Kom igen!
Heja, heja!
Kom igen, kom igen!
Rör på er!
Titta, de är oslipade diamanter!
Här blir en av femton proffs.
De andra duger inte mycket till.
Han i svart har en framtid tror jag.
Lite justeringar behövs, men titta.
Han ger fler slag än han tar emot!
-För exponerad. Använd mer kraft. -Ja.
Din mamma igen?
Helvete.
Det känns knäppt att inte svara henne.
Hur många sms har hon skickat?
Titta.
-Hon har skickat åttiotre. -Åttiotre!
Blocka henne!
Hur skulle jag kunna blocka henne?
Hon skickar armén efter oss.
I morse lärde hon sig att skicka röstmeddelanden.
Är det här tacken jag får? Din otacksamme jävel!
Du är precis som din far... otacksam!
Du är skamlös! Din satunge!
-Skratta inte. -Förlåt.
Men hon är helt galen...
Jävla helvete.
Han gör ingenting mot barnen. Oroa dig inte.
Jag vet inte ens vad som pågår i hans huvud.
Är han på La Fonda handlar allt om hans pappa.
Han har aldrig pratat med mig om sin pappa.
Jag vet ingenting.
Det kanske är bättre så.
Mina damer och herrar!
Välkomna till La Fonda!
Liksom varje vecka, ska ni snart få se en fantastisk show.
Ha en fin stund, och Gud välsigne er alla!
Adjö!
Matchen är igång, och "Tanquecito" Ordoña börjar offensivt.
Titta, där är "El Tanque".
Han är långsam som fan, men han tål vad som helst.
-Han slår hårt va? -Riktigt hårt.
Riktigt hårt.
Erfarenheten gör att Alancito får stryk
av "El Tanque".
Trots långsamheten vinner "Tanquecito".
Han slår en serie avgörande slag.
-Bättre än skolan va? -Ja.
-Mycket bättre! -Eller hur?
-Ja.
-Började du boxas där? -Ja.
Eller…
Det kan man säga.
Innan dess slogs jag i kycklingburar...
och djurhagar.
Men när jag var i din ålder satte de mig här.
Jag slogs mot alla i min ålder.
Du vann alltid, visst?
Inte riktigt.
Halva tiden förlorade jag.
Okej, ät upp det ni har. Vi ska fixa frukost.
Det är alldeles mosigt.
Det ska väl vara så.
Ja.
Någon hade en gammal tortilla.
Brödet var torrt, så för att mjuka upp det hällde de på salsa.
Så skapades den här rätten.
Den är god. Salsan alltså.
Salsan är god.
Vad tittar du på?
Inget.
Inget, jag bara kom ihåg...
nånting.
Ät upp. Kom igen.
-Jag har försökt se ett samband, och... -Snälla Irasema, gör inte det.
Jag har läst pappas efterforskningar.
De där människorna gör mer än matchfixning.
Jag vill inte prata om det här.
Jag vet inte vad, men något större än boxning står på spel.
Ja, våra liv, Irasema.
-Fan! -Nej.
-Vad gör jag? -Stanna.
-Okej, jag stannar. -Stanna.
-Har du pengar på dig? -Ja.
-Hur mycket har du? -Tusen dollar ungefär.
-Va? -Och mer i skon.
Göm hälften.
De kanske till och med eskorterar oss.
Här kommer de.
Var lugn.
-God morgon. -God morgon.
-Jag körde för snabbt, eller hur? -Konstapeln?
Ni gör verkligen ett strålande jobb.
-Skulle ni möjligtvis kunna hjälpa oss? -Jag pratar inte med dig, herr Luján...
Varför tog han dem till La Fonda?
Va?
Vi tar hand om Esteban. Åk tillbaka hem.
Ni har blivit varnade.
Fan.
Upp! Så där ja!
Jag tror den här var snabbare när jag var liten.
-Nu är den långsam. -Var den mer extrem?
Inte egentligen, men känslan var mer så här...
Jag ramlade från den där en gång.
På riktigt. Jag ramlade verkligen.
Bra! Kom igen, Walos!
Teknik!
-Vad hände? -Nej!
Du kom inte fram!
Bra! Det var en!
Och en till. Perfekt!
Och två sockervadd, det var allt.
-Tack. -Mamma säger att socker är gift.
Va? Har hon sagt det?
Det beror på. Allt beror på.
Det beror på tillfället.
Om man gör det med måtta...
Det är bra. Behåll växeln. Tack.
Tack.
Det är inte sant.
-Vad? -Kom.
Hugo! Är det du? Hur är det?
Hur är det med dig?
Det är inte sant.
-Mästarn! -Hur är det med dig?
-Så fint att se dig. -Vad händer?
-Detsamma. -Är de dina?
Ja, det här är Walos, och här är Estebancito.
-Det är så stora! -Ja, det är de.
Jag har känt Hugo länge.
Han är boxningens största festprisse.
Om jag får bra dricks.
Mästarn!
Han dansar bättre än dig, pappa.
-Jaså? -Ja.
Även med den här... tunga jäkla kostymen.
Sätt på den, pappa!
-Björnkostymen? Aldrig. -Snälla!
-Nej. Det är Hugos.
-Snälla, kom igen! -Snälla pappa!
-Jag kan inte. -Snälla!
-Vi är på semester. Vi ska inte jobba. -Bara en sekund.
Den andra ronden i vår huvudmatch har just börjat!
"Ratón" Moncada går ut hårt!
"Bolillo" Peralta är rådvill. Moncada skickar honom...
Vem kan ge mig ett handtag? Va?
-...in i repet. Han duckar. -Försvar! Så ja!
Otroligt, vilken match!
Peralta duckar, slår en jabb!
-Han har Moncada mot repet! -Där är mamma!
Va?
Mamma!
-Pappa! -Pappa!
Nedräkningen börjar!
-Esteban. -Ett, två, tre, fyra, fem, sex…
-...sju, åtta... -Pappa!
-...nio, tio...
Mina damer och herrar, händelsen som alla har väntat på.
Från en arena utan namn mitt i ingenstans,
det är en ära att presentera
en mexikansk boxares liv:
Esteban "La Máquina" Osuna!
En fixad match, allt enligt minnena från hans förstörda hjärna.
Mina herrar, den första ronden blir kaotisk.
Jag tar plats i ringen, även känd som det legendariska vilda tillståndet.
Det är en show. Det är underhållning. Det är tuppfäktning.
Det är sanningen bakom masken. Och den säger: "boxas!"
I det här hörnet
på 53 kilo enligt uppgift, fast jag skulle snarare gissa på 42...
Nyligen tio år fyllda.
Från Conception de Buenos Aires, Jalisco,
"La Maquinita" Osuna!
Han ser inte mycket ut för världen va?
Men han kan slå skiten ur dig.
Ge honom vad han tål.
Tro på dig själv.
Du har krigarblod.
I det motsatta hörnet, med röda shorts...
Det spelar ingen roll vem det var. Du minns inte honom.
Du minns bara de hårda slagen.
Boxas!
Ungen ger inte upp.
Höger, vänster, och husets special, en hook rakt i levern!
Det går bra, grabben. Slappna av. Nästa gång tar du honom.
-Den idioten kramar livet ur honom. -Han blir inte den sista.
Det kommer fler.
Okej, en till rond. En till match, grabben.
Redo? Hörde du? Jag vill ha en ren match.
Boxas!
Kom igen, Esteban. Igen! Ett...
Händerna upp! Kom igen! Upp med garden!
-En till! -Det är så här ungarna lär sig.
Rör på fötterna! Snabbare! Rör på dig!
Två slag för varje gång de slår. Bra, mästarn!
Ett...
två, tre, fyra...
fem, sex, sju...
åtta, nio, tio!
Och nu, ett ord från vår specialkorrespondent.
Det stämmer. Det är en ära att vara med på detta stora evenemang.
Tekniskt sett är det många år sedan vi möttes, men jag kan berätta
att nästa rond är den som knäckte honom.
I det här hörnet
har vi en som klättrat några kategorier uppåt för den här matchen...
-Hur gammal är du? -Tio.
Fjorton! Han är fjorton!
Fjorton! Han sa fjorton!
I motsatt hörn någon som kommer...
HÄR KOMMER HAN
...förändra livet.
DEN GODE
Det som knäckte honom.
Ett varmt välkomnande
till mannen som snart ska lämna dig för gott.
Pappa?
Mycket bra. En till rond, en till match, mina herrar.
Inte rent och sportsmannamässigt, utan smutsigt.
Det ska vara fult, med låga slag och allt.
Förstått? Lycka till!
Boxas!
Grabben, lyssna.
Jag måste sticka ett tag.
Vad menar du med "ett tag"?
Du kom aldrig tillbaka, idiot.
Bara två eller tre dagar.
Vänta på mig här.
Inget sånt, då verkar du svag.
Klart han gör, du är ju på väg att lämna honom.
Det är komplicerat.
-Gå inte, pappa. -Släpp mig. Esteban...
-Jag ska träna mer. -Släpp honom.
Låt honom gå. Släpp honom.
Låt honom gå, grabben. Kom igen.
Låt mig gå!
Jag ska vinna allt. Jag lovar!
Kära tittare,
ni ska inte tro att det här var första gången som detta hände,
men det var helt säkert den sista.
Han vet att han måste ut snabbt. Och det är då han får sin idé.
Nio, tio!
Nej, pappa, snälla! Låt mig gå!
Snälla pappa, låt mig gå!
Pappa!
Pappa! Snälla pappa!
Pappa!
Pappa? Pappa, snälla kom tillbaka!
Pappa, kom tillbaka!
Snälla pappa kom tillbaka! Gå inte!
Snälla, kom tillbaka pappa!
Pappa!
Som om smärta inte existerar
fortsätter han, och fortsätter.
Kom tillbaka pappa!
Pappa!
Pappa?
En till rond, en till match.
Lycka till!
Boxas!
Ett ögonblick, mina damer och herrar!
Tiosekundersmarkeringen! Matchen är inte över än.
Pappa?
Är du okej?
Jag heter Andy.
Esteban.
Fan.
Pojkar!
Kom här...
Är du okej, pappa?
Ja. Det var bara...
att jag ramlade. Det var allt.
Men det var ju galet, eller hur?
Ni barn får vara med Andy. Jag måste prata med pappa.
-Kom igen. -Hallå.
Kom här. Kom här.
-Jag älskar dig, pappa. -Jag älskar dig med, Estebancito.
-Ta hand om dig. -Tack för utflykten, pappa.
Varsågod.
Walos...
Jag har inte förtjänat det här.
Först drogerna och alkoholen.
Jag har varit schysst mot dig efter skilsmässan
även om jag inte behövde.
-Förlåt. Det är bara det att... -Förlåt för vad?
Du tog mina barn utan att be mig om lov.
Se på dig själv!
Allt kretsar kring dig och vad du vill göra.
Dig, bara dig.
De visste att du var här.
Du har en vecka kvar till matchen.
Det är bäst att du förlorar den jävla matchen!
Hörde du vad jag sa?
Ja.
Det blir tufft att komma igen från detta.
Ja.
Jag tror inte Irasema kommer lita på dig igen.
Vi träffades där inne.
Ja.
Vi lämnar nostalgin till en annan dag
och så berättar du vad du tänker på.
Fan.
Jag blev ännu värre än min pappa.
Jag vet att den jäveln sabbade dig, men det räcker nu. Släpp taget.
Den idioten lämnade dig i ett jävla förråd, Esteban.
Glöm honom!
Jag har bara en pappa, Andy.
Jag vet inte, jag bara...
Fan, jag letade aldrig efter honom.
Bra. Han skulle ha sabbat livet ännu mer.
Han kom förbi en gång.
-Han var full som ett ägg. -Va? När?
Efter din match mot Meneses.
Han bad om lite pengar och stack.
Varför sa du inget?
För du behövde honom inte, idiot.
Hur fan vet du vad jag behöver?
Åh, vad... hur jag vet?
Har jag nånsin gjort annat? Hoppa på. Vi ska prata.
Vad i helvete har jag gjort hela livet?
Jag har skyddat dig.
Jag har riskerat massor för din skull,
skyddat dig från dig själv, ditt beroende,
från folk som vill förstöra för dig.
Hela mitt liv har handlat om det.
För varje slag du slår, tar jag emot 20,
och alla handlar om dig.
Okej, så... ljug inte mer för mig då.
Berätta sanningen.
-Sanningen? -Ja.
Din jävla...
Okej, kompis. Vill du ha sanningen? Då ska du få höra.
Jag skulle kunna hänga med de största, tjäna stora pengar på alla unga boxare.
Jag skulle kunna göra det, men nej. Jag står här, idiot.
Jag är här med dig, kompis. Och varför?
För att du är min vän, din idiot.
Jag tycker väldigt mycket om dig.
-Som en vän. -Jag med, Andy. Jag tycker om dig med.
Fan också.
Sanningen, va?
Sanningen?
Jag ska berätta allt. Allt, för fan.
Jag vet var din pappa bor.
Lever han?
-Ja. -Men för fan, Andy!
-Kompis, det är bara... -För fan.
Andy din jävel.
Vill du, kör jag dig dit.
Jävla helvete!
Din jävel!
Fan.
Jävlar.
Hur mår du?
Jag... mår inte bra.
Hon vill skiljas.
Är det sant!
Fan, Andy.
Jag är verkligen ledsen.
Jag vet, jag vet.
Helvete...
Det är en sak till du bör veta.
Jag har gjort grejer med mitt ansikte.
Vad fan!
Jo, kompis, det är sant.
Men...
Men det är väl okej?
Det ser bra ut, kompis.
-Visst gör det? -Ja det gör det.
Det ser bra ut.
När jag väl börjat kunde jag inte sluta.
Så klart. Jag menar, okej.
Ja, jag menar...
Det är som det är.
Fan. Jag var tvungen att berätta det.
Jag har inte berättat för någon.
Det känns bättre nu.
Jag är glad att du berättade.
Jag kunde ju ha berättat för Carlota, men...
Jag kan inte ens göra det längre.
Det är på grund av det som hände med Saul.
-Det är på grund av Saul. -Fan.
Hon räknade ut att något var...
-Jävla dumma unge! -Ja.
Fan.
Helvete, det verkar vara dags för bekännelser.
-Det är okej. Du kan inte... -Nej.
Jag har för lite spermier, alldeles för lite.
Inte ens med lite hjälp kommer de fram.
-Får du upp den? -Ja, men jag får inga barn för...
-...sperman har inga... Jag menar... -Men du får upp den?
Jag kan få stånd.
Men för att få barn måste man ha sperma som funkar, och det gör inte min.
Det är okej. Var inte ledsen för det.
Jag kan inte.
Jag skulle behöva låna från någon annan.
-För fan kompis. -Tänk dig det,
att de föds med gröna ögon och jag bara: "Men vad fan?"
"Jag har ju bruna."
Det är hemskt att bära allt inom sig.
-Det är tufft. -Ja, det är det.
-Tack, kompis. -Det är okej.
Nu är vi nära. Det är häromkring.
Där? Det är inte sant.
Kompis...
Otroligt, Andy.
Vi går in.
Kom nu.
Hallå?
Gato?
Minns du mig?
Sover vi?
Du ser vaken ut.
Pappa?
Kom så går vi.
-Nej. -Kom så går vi.
-Ja, kom så går vi. -Nej, jag är trygg här.
-Trygg från vad då? -Från dem.
Vilka "dem"?
Du vet, de som spelar Gud.
Nu åker vi. Vi kan prata om det i bilen.
Jag vill prata om det nu. Jag är trött på att inte prata,
att bara göra som de säger.
Vilket monster ber nån att överge sin son?
Var det vad de bad dig göra? Att överge honom?
De!
De skriver berättelsen. Hela berättelsen.
Allt är organiserat. Procentsatser. De är allt.
-Esteban, vi kan inte vara här. -Nej...
-Vi måste åka. -Andy!
Snälla.
...be någon att döda en politiker.
Vi är marionetter.
Jag är trött på att låtsas att ingen drar i trådarna.
Jag har nog kommit på det.
Vill du veta varför de vill kontrollera dig?
Fan!
Fan.
Översättning: Emelie Nestor