EUROPA CENTRALĂ
„MĂCELARII SITULUI CINCI” FAMILIILE VICTIMELOR DEPLÂNG VIOLENȚA
- Ce are? - Nimic.
I-am dat ceva să se calmeze.
Și când se duce efectul? Nu e periculos?
- Acum e problema ta. - Căcat.
Bun, adu-l încoace.
Haide, o să țină un discurs.
- Cum îți zice, caporal? - Zubak.
Vocale accentuate. Parcă îți rămân în gât.
Și prenumele?
- Herbert. - Herbert.
Herbert Zubak. Ți se împleticește limba.
Scuză deranjul. Constructorii ăștia!
Aș putea să-i împușc pe toți. Poate îmi dai sugestii.
Bună, draga mea.
Nu lua în seamă mirosul de amoniac.
Se dezinfectează a treia oară în trei luni de zile.
Ce crezi că e aici? Muzeu? Caută-ți echipa la parter!
Femeia înaltă și fioroasă e Susan Goin, ministrul de finanțe.
Părosul ăla mic e dr Kershaw, medicul personal al cancelarei.
Pune-i haina!
Doamne! E o matahală!
N-o să reziste o săptămână.
Bun, ia loc!
Așa...
Salutare!
Ești prezent?
Să știi că m-am opus vehement alegerii tale.
Tu și trăgaciul tău ați făcut dezastru.
Dar cancelara a insistat, așa că ești aici.
- A semnat tot, Agnes? - Da, ceva mai devreme.
Bine. De unde să încep?
Cu umezeala, da?
- Poftim? - Poți să asculți?
Cât știi?
Mă auzi?
Știu doar că am fost transferat.
Bine.
La dracu'!
Faza e că avem o problemă.
- Și anume, spori. - Spori.
- Spori? - Stachybotrys atra.
- Micotoxine. - Sunt alergeni periculoși.
Cancelara i-a descoperit. Și ea a fost medic la un moment dat.
- Dar e o problemă gravă. - Într-adevăr.
Dar ținem problema sub control, desigur.
Da. De fapt, nu.
Încercăm să ținem problema sub control.
De asta renovăm palatul, scoatem tot din el
și îl curățăm de sus până jos.
Înțelegi gravitatea problemei, caporal Zubak?
Înțelegi că problema e reală pentru cancelară?
E în pericol?
Da, în mare pericol.
Dar nu, rezolvăm noi.
O să discuți cu cancelara, da? Ești gata?
- Acum? - Acum, da.
Bun. Haide!
Să nu respiri înspre ea.
Rămâi calm.
Nu vomita.
Intră!
- El e caporalul Zubak, dnă cancelar. - Da.
Mulțumesc, Susan.
Scuze pentru măsurile de securitate.
- Te simți bine? - Da, șefa.
Ești sigur?
Exagerează cu prudența în ce mă privește.
Nu-i băga în seamă pe oamenii ăștia, fac pregătirile.
- Ești din Westgate, înțeleg. - Da, șefa.
Tărâmul sfeclei de zahăr. Un loc uimitor!
Nu prea, șefa.
Și părinții tăi?
Sunt morți.
Și ai mei. Lăsați-ne!
Ia loc!
Nu vreau să fiu grosolană,
dar știi de ce te-am ales pentru această sarcină?
Nu, șefa.
Voiam un băiat de la Situl 5.
Nu, nu te rușina.
Protestatarii s-au purtat ca niște animale.
Voi, soldații, doar ați reacționat.
Am avut dreptate să vă trimit în mină, în ciuda criticilor.
Nu e frumos că vi se spune „măcelarii din Situl 5”.
Dar e în regulă, eu știu adevărul.
Ești un om bun care merită dragoste.
Mulțumesc, șefa.
Știi ce e ciudat? Am senzația că ne-am mai întâlnit.
E ca un déjà vu sau așa ceva.
E ca și cum ne-am fi întâlnit într-un vis.
Ne-am întâlnit?
Nu cred, șefa.
Ți-au spus ce ai de făcut?
Nu, șefa.
Bine.
E mai bine așa.
Așa-zișii experți știu mai puține decât prostovanii de noi. Ridică-te!
Bun. Ăsta e un hidrometru. Măsoară umiditatea din aer.
Te ajută să-mi spui dacă e mucegai în apropiere.
Va trebui să mă urmezi peste tot și să faci măsurători. Înțelegi?
- Cred că da, șefa. - Bine.
Aș spune că suntem făcuți unul pentru altul. Tu ce crezi?
Poți să pleci acum.
Mulțumesc, șefa.
Caporale!
O minte grațioasă.
Trebuie să te străduiești să ai o minte grațioasă.
Da, o să încerc, șefa. Mulțumesc.
Da.
Bun, asta-i tot.
Nu, nu! Nu facem asta.
Trebuie să descurajezi pe oricine vrea să dea mâna cu cancelara.
Ai înțeles? E foarte important.
Ai un noroc porcesc, măcelarule.
Să mergem.
Se spune că va dura ani buni să curățăm palatul.
Să ne ajute Cel de Sus.
Am ajuns.
Noua ta casă.
Începi mâine-dimineață la prima oră.
Azi memorezi planul clădirii și programul pentru mâine.
Cineva o să-ți aducă lucrurile.
Ai lucruri de adus?
Ascultă-mă!
Am îngrijit mormanul ăsta de moloz toată viața, așa că să nu-l murdărești.
Cumpără o cremă hidratantă, altfel dezumidificatoarele o să te stafidească.
NE VEDEM ÎN VISELE MELE?
CANCELARA VA VORBI ÎN FAȚA NAȚIUNII
Mâine se fac șapte ani
de când l-am învins pe cancelarul Edward Keplinger și pe radicalii lui
prin alegeri libere și corecte.
Sărbătorim această victorie.
Când am devenit cancelara voastră, am făcut asta cu inima grea.
Știam că munca dificilă de a zdrobi regimul defect
îmi va mânca tot timpul
și mă va împiedica să fiu aproape de voi
și să vă țin de mână.
Să știți însă că îmi oferiți toată dragostea de care am nevoie.
Așa că vă binecuvântez pe toți.
Și binecuvântez dragostea noastră. De-a pururi.
EUROPA
REGIMUL
- Alo? - Scularea! Ai 20 de minute.
La mulți ani de Ziua Victoriei, măcelarule.
La mulți ani, Herbie!
Să mergem.
- Ai memorat planul clădirii? - Așa cred.
Urăște nesiguranța.
Ai nevoie de o hartă, idiotule? Du-te la echipa ta!
Când e lângă tine, ține-ți respirația. Dacă vorbește, acoperă-ți gura.
Suge bomboane mentolate.
Dacă îi miroase a mucegai, spune-i că și ție.
Cum a fost?
Cârnatul arată ca o sculă de babuin.
- Poate să-l mănânce bucătarul? - Să nu-l vadă gardienii.
În ce toane e?
Cinci din zece.
Zece înseamnă toane bune?
Contează? E la cinci.
Haide, stai lângă perete!
Hai!
Fii atent! E simplu.
Mergi lângă ea și măsori umiditatea relativă.
- Ce înseamnă numărul ăsta? - Înseamnă: „Nu întreba și fii vigilent.”
Altfel ajungi ca ultimul.
Deschide ușa și mergi în fața mea.
- Cum stăm? - Foarte bine, șefa.
Nu, dragule, cum stăm cu umezeala?
E la 31%.
Mai întâi, sera, cu dl Laskin, șeful serviciului de securitate.
Azi te vei confrunta cu un cuib de viermi, se numește birocrație.
Fii pregătit.
La mulți ani de Ziua Victoriei, doamnă!
Este la 41%.
Iată informațiile din această dimineață.
Sursele mele din biroul de planificare
spun că ministrul de finanțe Goin își pierde răbdarea,
așteptând să finalizați parteneriatul privind cobaltul cu Statele Unite.
Dacă doriți să continuați înțelegerea,
americanii au nevoie de asigurări suplimentare,
din cauza situației de la Situl 5.
Informații din palat, atunci.
Se discută printre angajați despre pofta dv de mâncare.
Și vă reamintesc
că soțul dv dă interviu pentru Vogue azi.
Să supraveghem întrevederea?
Doamnă.
Te simți mai bine azi?
Da, șefa.
Mintea ta e mai grațioasă?
Așa cred, da.
Mă întreb unde am fost aseară.
Poftim?
Locul în care ne-am întâlnit. Unde era?
Aseară?
Da, dragostea mea, visul nostru.
Nu-ți amintești?
Sfeclă de zahăr.
Da, exact.
Sfeclă de zahăr.
E minunată, nu-i așa?
Urcă acum.
Rochia?
Verde.
Normal că e verde.
Ți-e frică de vopseaua textilă?
Ești un smiorcăit, dle Schiff.
La ce te aștepți?
Nici măcar nu m-a privit de luni de zile.
Zi mersi.
Mâna dreaptă e plesnită.
Ați observat că e indiferentă față de favorita ei,
Doamna PIB-ului în Scădere?
Gelozia se naște din pierderea încrederii în sine, dle Singer.
Vai de mine!
Bun, îi dăm drumul.
Parcă e un câine la calculator.
Condu-o înăuntru, măcelarule!
Bomboane mentolate, respirație scurtă, gura închisă.
La mulți ani de Ziua Victoriei, doamnă!
La mulți ani de Ziua Victoriei!
Să trecem la treabă, da?
Rezumatele astea trebuie rezumate.
Răpitoare!
Adică... florile sunt răpitoare.
Da, bine.
Texanii.
- BioCon. - Da.
CEO-ul Richard Kaiser va fi la masa dv diseară, cu soția lui.
După cum știți,
ar fi ideal să ne concentrăm să încheiem înțelegerea privind cobaltul.
Credeți că mă mișc prea lent.
- Asta spui, Susan? - Nu, doamnă. Bineînțeles că nu.
- Ba asta crezi, spune-o pe șleau. - Știți că avem mare nevoie de investiție.
Nu trebuie să vă amintesc că ați fost de acord cu această înțelegere.
Poate că mi-am schimbat mentalitatea.
E în regulă? Vă calc cumva pe bătături?
Nu, dar cu indicii economici în cădere, trebuie să găsim alt...
Mă scoate din sărite optica! Parcă aș fi o femeie întreținută!
Dacă dau drepturi de exploatare unei puteri străine, par slabă!
De acord, doamnă. Întotdeauna am transmis mesajul de națiune independentă.
Dacă americanii ne folosesc resursele pentru mașinile și laptopurile lor,
ne contrazicem.
Cu tot respectul pentru expertiza în comunicare a dlui Singer,
oamenii își doresc creștere economică.
Iar tu știi ce-și doresc oamenii, Susan?
Le auzi gemetele din vila ta de la țară?
Doamnă, să lăsăm cifrele.
Până la urmă, cu cât rezolvăm mai repede acest subiect,
cu atât mai repede putem investi în prioritățile noastre.
De pildă, să securizăm palatul.
Și aerul din jurul dumneavoastră.
Să ne asigurăm că sunteți în siguranță.
Da.
Ei bine...
Să vedem ce se întâmplă.
În fața mea. În față, în față!
Nu prea aproape, stai la distanță.
Ai grijă aici.
Să-și țină labele pe lângă el.
Umezeala.
E 21%.
Poftim!
JOSEPH PETER VERNHAM
Flori banale de Ziua Victoriei.
Uite ce e, tati.
N-o să mă simt prost că sărbătorim dacă la asta te gândești.
Știu că nu ți-au plăcut petrecerile, dar mie îmi plac. Așa că asta e.
Toate fetele adoră o scuză să se gătească.
Cei de afară iubesc asta. Mă iubesc și pe mine.
Mai mult decât te-au iubit pe tine.
Da, poate de aceea am câștigat funcția de cancelar, iar tu nu.
Te-ai gândit vreodată la asta?
Scorojit bătrân...
Ai pete pe față acum.
E ceva nou.
Leopardul își schimbă petele.
Te-ai prins? E amuzant.
Mor de râs. Bun.
Asta-i tot? Am terminat? Da?
Bine.
Mulți ani.
Mai respirați o dată adânc, vă rog.
E mai rău săptămâna asta. Umiditatea e în creștere. Știam eu.
- Relaxați-vă! - Nu. Știam eu.
Nu pot să mă relaxez când e mucegai peste tot.
Doamnă, după cum știți,
cu deficitul de alfa-1 antitripsină moștenit de la tatăl dv,
sunteți predispusă la boli pulmonare,
dar vă asigur că facem tot ce putem ca să...
Nu e suficient.
Încă miroase a aer putred în fiecare încăpere!
- Pastilele mele! - Mai târziu.
Înainte de banchet.
Oxigenul e la 90%, sub presiune.
Dă la maxim!
Ne place revista, desigur, și iubim America.
Am avut mereu o legătură puternică.
Cu siguranță!
Eu sunt francez, deși căminul meu este alături de Elena.
Dar suntem fericiți să colaborăm cu prietenii din NATO
care iubesc libertatea la fel ca noi.
- Corect. Discutăm despre libertate? - Bineînțeles.
Amnesty International spune că guvernul soției dv întreprinde
„o supraveghere strictă fizică și electronică a cetățenilor.”
E un subiect cam serios pentru o revistă de modă.
Nu, e adevărat.
Luăm în serios dezinformarea, așa că în acest sens...
Dar supraveghere? Nu. Nici vorbă!
Dar recunoașteți că au loc urmăriri atente.
La fel ca în țara dumneavoastră.
Dar nu.
Adevărata democrație nu se înfăptuiește peste noapte.
Acum suntem mai aproape de asta ca niciodată.
Iar relatările despre problemele din mine?
Da. Problema cu Situl 5.
Acela a fost un incident izolat,
o mină de cobalt, unde lucrurile au luat o turnură puțin agresivă.
Dacă îmi permiteți,
aș vrea să revin la subiectul ONG-ului meu național de poezie,
care, cu...
Îi pui să se lupte, scumpule?
- Da. - Bine.
Intră!
Antreul pentru cina victoriei, doamnă.
Am terminat, mulțumesc.
Nu, nu somon. Somonul este umil.
Nu, ne trebuie mâncare robustă.
Carne, dar nu vânat. Miel.
Da, ceva de genul. Găsești tu o soluție.
Oskar, încetează!
Du-te cu mama ta și ia-ți pastilele de epilepsie!
Cum arăt?
Perfect.
Alt banchet.
E epuizant.
Să-mi port masca pentru oamenii ăștia, să zâmbesc la minciunile lor.
Să mănânc consommé. Mi-ar plăcea să li-l torn în căpățâni.
Și mie, șefa.
- Ți-ar plăcea, nu? - Foarte mult, șefa.
Stai lângă mine în seara asta, da?
Ții umiditatea sub control și aerul lor murdar departe de mine.
Fac tot ce doriți.
Bun.
Ești un om bun.
Bravo.
Încetează!
Ai pus dezumidificatoare sub toate mesele?
Da, mein führer.
Vizită la domiciliu după ce adoarme puștiul?
Nu în seara asta, doctore. E prea mult de curățat aici.
Cum vrei, păsărică.
Nu-mi mai spune așa!
Când sosește, spune-i numărul. Discret.
Dacă face o criză, escorteaz-o în holul de acolo.
Sunt mașini de oxigen acolo, dar să fii discret!
Bine.
Dle Kaiser, Emil este cel mai de vază om de afaceri din țară.
Poți avea încredere în el.
Infrastructura de cariere de cobalt va fi în standardele de top din industrie.
Dl Bartos crede că masacrul de la Situl 5 este în standardele de top din industrie?
A fost o exagerare. Câteva mere putrede.
Doisprezece morți?
Putem să îmbunătățim imaginea? Ar fi bine ca la Casa Albă
să nu se citească în Washington Post despre mineri uciși.
Desigur.
Spune!
- De ce ai făcut-o? - Ce?
Nu are sens să te ascunzi de mine. Aflu repede oricum.
Nu știu despre ce vorbiți.
Unii spun că minerii de la Situl 5 nici măcar nu se răzvrătiseră.
Se săturaseră de aerul toxic și de apa murdară,
așa că au ridicat vocea,
iar voi, soldățoii, v-ați panicat și ați deschis focul.
Mă întreb, însă...
Așa să fie?
Sau v-a plăcut?
Prietenii mei victorioși,
gândiți-vă în urmă cu șapte ani, la putreziciunea din inima națiunii.
Eram un popor distrus.
Desigur, știm cine ne-a distrus.
Fostul cancelar, Edward Keplinger.
Șobolanul.
Cu clica lui de hoți neomarxiști.
Ne-a făcut să ne simțim fără speranță.
Asta până am văzut fața ei.
Tânăra doctoriță din Rinnburg, cu ochi strălucitori.
A transformat partidul micuț înființat de tatăl ei într-un monstru.
L-a distrus pe Keplinger.
L-a gonit la casa lui de la țară unde încă își linge rănile.
Așa că fiți alături de mine, și prietenii noștri americani,
pentru un toast în cinstea Elenei Vernham.
În cinstea cancelarei!
Pentru cancelară!
Dacă mă părăsești acum
Vei lua cea mai mare parte din mine
Nu, iubite, nu pleca
Mă bucur să vă văd pe toți arătând atât de bine.
Dacă mă părăsești acum
O să îmi iei esența
Și apoi inima mi se va frânge.
Nu, iubite, nu pleca
Vreau să rămâi cu mine
La fel și Nicky. Soțul meu, Nicholas Vernham!
O iubire ca a noastră
E o iubire cum greu găsești
Cum s-o lăsăm să ne scape?
Cum? Sunteți foarte valoroși pentru mine.
Am trecut prin prea multe ca să renunțăm atât de ușor
Așa este, trebuie să continuăm.
Cum să ne oprim așa?
Când vine ziua de mâine și vom regreta amândoi
Lucrurile pe care le-am spus azi
Nu mă părăsiți acum.
Doamnelor și domnilor, mulțumesc. Mulțumesc foarte mult.
Priviți, sunt drăguți!
Nicky, dragule, uite! Se ridică!
Doamne, cred că o să plâng.
- Vai de mine. - Arăți foarte bine.
- A fost bine? - Minunat.
- Ești sigur? - Da.
Haide, respiră adânc!
Minunat, doamnă.
Mulțumesc. Mulțumesc, Susan. Mulțumesc.
Minunat.
Bună ziua. Mulțumesc.
- Vai de mine, dle Kaiser! - Dnă Kaiser.
- Îmi pare bine. - N-o atingeți, dle.
Scuză-mă. Este...
Îmi face plăcere să vă cunosc, dle Kaiser.
- Și soția dumneavoastră, dna Kaiser. - Bună ziua.
Încântată. Să luăm loc.
- Umiditatea e la 40%. - E suficient. Mulțumesc.
- Umiditatea? - Nu. E doar o glumă proastă.
- Trebuia să ne aducem pelerine de ploaie? - Nu.
Poftă bună!
Îmi pare rău. Eu și soția mea nu mâncăm carne.
Doar pește.
Vă rog să iertați greșeala personalului.
Scuză-mă!
Cum v-ați cunoscut dv și cancelara?
Ne-am cunoscut în facultatea de medicină.
La Paris.
Aveam o soție și un copil pe atunci, dar Elena este foarte convingătoare.
Îmi imaginez.
Din păcate, a venit acasă ca să intre în politică.
Așa că m-am întors la soția și copilul meu.
Apoi s-a gândit că ar fi bine pentru campanie dacă e căsătorită.
Deci mi-a cerut să o iau de soție, și asta am făcut.
Și mi-am lăsat familia la Paris și nu i-am mai văzut de atunci.
Prin urmare, iată-ne aici, fericiți până la adânci bătrâneți.
Și nouă ne place Parisul.
Scuzați-mă un moment, vă rog.
Pot să vorbesc cu tine?
Stai aici, te rog. Hai!
Haide! Așa, stai acolo.
Uită-te la mine, te rog!
Ești fericit acum? Ești fericit?
Acum cred că sunt nebună.
Le-ai dat toate armele.
Sunt acolo singură, dau din coate și lupt pentru țara mea,
iar tu m-ai făcut să par ridicolă în ochii americanilor.
Nu sunt ridicolă!
Nu sunt ridicolă deloc, idiotule!
Îmi pare rău.
Data viitoare întoarce arma spre tine.
Bagă-ți-o în gură, vită ordinară ce ești!
Ar trebui să discutăm.
- Dar să mâncăm mai întâi! - Nu, desigur.
Am vorbit cu câțiva dintre oamenii dv, dar...
Acum nu mai vorbești cu oamenii mei, nu?
Vorbești cu mine.
Și am auzit că joci tare.
E-n regulă, dar de ce-ți faci griji?
Puțină agitație între muncitori?
Un utilaj rablagit?
E nesemnificativ.
Uită-te la noi!
Suntem o republică tânără din Europa Centrală,
gata să adoptăm o guvernare modernă corporatistă.
Suntem pregătiți să creștem alături de voi.
Să-ți spun partea importantă.
Iubim America.
Iubim prietenia cu voi
și ne-ar plăcea foarte mult să întărim acea legătură.
Noi avem cobaltul.
Voi plătiți carierele și rafinăriile.
E un parteneriat perfect.
Sau puteți să-i faceți felație Chinei, care se pișă pe pantofii voștri
și vă ține legați de lanțurile ei de distribuție corupte.
În regulă.
Primim 30% din drepturile de exploatare, cum am convenit.
Bun.
Așa facem.
Dar vreau asigurarea că vom putea ajunge la 51.
La 51 de procente.
Lucru care ar fi de rigueur într-o înțelegere de felul ăsta.
Să ajungem la o participare majoritară.
Așa se face mereu, nu-ți face griji.
Scuze. Să clarificăm.
Dacă aș vrea să fac ceva cu cobaltul nostru,
ar trebui să vă cer permisiunea?
Nu va fi vreo problemă.
Vom fi mai mult decât echitabili.
Este 31%.
Nu el.
Așteaptă aici.
- Nu vreau să-l mai văd la față. - Da, doamnă.
Agnes a reușit să-ți scape pielea.
Eu aș fi trimis la zoo niște haleală pentru leu.
Nu mai ești profetul personal al cancelarei în privința apei.
Acum ești santinela de noapte pe etajul de reședință.
- Știi ce înseamnă? - Nu.
O să fluturi prostia aia de aparat pe aici de la miezul nopții până la ora 06:00
și nu o mai vezi niciodată pe dna cancelar.
Distracție plăcută, măcelarule!
Încercam s-o ajut.
Cum ai ajutat la Situl 5.
Împușcă-te!
Gunoi din Westgate!
Împușcă-te!
Împușcă-te! Omoară-te!
Vită inutilă!
Omoară-te!
Pe toți dracii!
E-n regulă.
Da, știu.
Știu că ești speriat.
Putem să fim speriați amândoi.
Da, vom trece împreună prin asta.
- Ce se întâmplă? - Venim din același loc, tu și cu mine.
De asta vom fi foarte uniți, iubirea mea.
Șefa!
Mori! Mori!
Mori!
L-am respirat! L-am respirat!
Afară!
L-am respirat! I-am simțit respirația!
Pe scaun!
- L-am respirat! - Dă-mi mâinile.
L-am respirat!
Afară! Afară!
Ajută-mă! Ajută-mă!
Ajutor!
Continuă! Continuă!
Ce cauți aici?
Aveau nevoie de oameni în plus pentru vânătoarea de microbi.
- Ți-a fost dor de mine, păsărică? - Nu-mi mai spune așa!
Ce se aude pe străzi?
Doar ce spun știrile de stat.
Cancelara este într-o vacanță binemeritată în munți.
Da, munții nebuniei.
Două săptămâni fără apariții în public. Oamenii știu că e ceva în neregulă.
Ce face băiatul?
E bine. Da. Tot întreabă de ea.
Unde e fata noastră?
Dumnezeu știe. N-a văzut-o nimeni, cu excepția...
Ăsta o să vă ajute corpul să lupte.
E de floarea-soarelui, așa cum făcea mama mea.
Nu suportă otrava.
Domnule?
Da, aș vrea s-o văd.
Vă așteaptă?
Sunt soțul ei.
Vă așteaptă?
Soțul e mereu așteptat.
E-n regulă, iubirea mea.
Iubirea mea.
Bună, Nicky.
Mi-a fost dor de tine, Lenny.
Ministrul Goin și dr Kershaw voiau să-ți spună planul pe termen scurt.
Poate nu strică să vorbiți.
- Are pete acum. - Poftim?
Are mai multe pete. Ai văzut?
Cine, iubirea mea?
El.
Acolo, jos.
Pe față.
A trecut un an, iubito.
Sunt sigur că e normal.
Nu.
Pentru asta sunt cosmeticele.
N-ar trebui să văd petele.
Lenny, nu crezi că e timpul să-l lași să se odihnească?
Încetează!
L-am lăsat. Încetează!
Îți amintești prima noastră noapte? Rue Racine.
Ai pășit în mijlocul străzii și toate mașinile s-au oprit.
Mâncai doar ce voiai. Atunci m-ai cucerit.
Nimic nu te speria.
Ești la fel ca atunci, iubirea mea.
Am fost mereu așa, cum sunt acum.
Numai că tu nu mă vedeai încă.
Spune-le că ne vedem la prânz.
Dnă cancelar, arătați bine.
Sperăm că vă recuperați repede.
A fost un șoc pentru toți.
Foarte mare.
Au fost săptămâni groaznice.
- Ce s-a întâmplat a fost de neimaginat. - O eroare. Un nebun.
Un fost miner de cobalt care a devenit constructor.
Cu mintea bolnavă.
Dar luăm toate măsurile
ca să ne asigurăm că așa ceva nu se va mai întâmpla.
Deloc!
Niciodată.
Doamnă, nu are sens să jonglăm cu cuvintele.
În prezent, palatul este nepotrivit pentru dumneavoastră.
Datele sunt irefutabile.
Iată care e problema.
Nu putem risca alte breșe de securitate,
așa că renovarea trebuie amânată.
Fără îndoială.
Asta înseamnă, desigur...
Toxicitatea pe care ați detectat-o în pereți va rămâne.
Ați fi blocată într-o capsulă.
Asta înseamnă o mutare la țară.
Bineînțeles, cu aprobarea dv.
Desigur, cât vă recuperați,
unele funcții guvernamentale trebuie să funcționeze aici.
Așa că eu și o parte din personal
rămânem în capitală ca să ne ocupăm de aceste funcții.
Doar cele vitale, de pildă încheierea afacerii cu cobalt.
Doamnă, nu l-am putut salva pe tatăl dv de boala de plămâni.
Nu e prea târziu pentru dumneavoastră.
Mulțumesc.
Puteți pleca.
Odihnă plăcută, doamnă!
Caporale, ia loc.
Nu.
Vino aici. Stai lângă mine.
Știi de ce te afli aici?
Nu.
Ești aici fiindcă ești un nimeni. Înțelegi?
Nu e o insultă, e doar un fapt.
Nu ești cineva.
Asta înseamnă că pot avea încredere în tine, nu-i așa?
Da, șefa.
Ești singurul care îmi poate spune ce vor oamenii de rând.
Uită-te la mine!
Mă iubești, nu-i așa?
- Da. - Poți s-o spui?
Vă iubesc.
Da.
Dacă mă iubești, spune-mi sincer.
Ce ai vrea să se întâmple în continuare?
Spune-mi!
Te-am visat azi-noapte, iar tu m-ai visat pe mine.
Și mi-ai zis să-i distrug pe cei care îți slăbesc puterile.
Ne-au castrat, șefa.
Și acum își râd de noi.
Fiindcă dansezi cu investitorii străini ca un urs bolnav la circ.
Asta spune lumea.
Nu auzi asta, dar asta se spune, poți să mă crezi.
America ne tratează de parcă am fi o afurisită de colonie.
Așa că ce fac?
Se pișă pe noi tot timpul.
Vor să dai greș.
La fel și curviștina de la finanțe.
Și porcul ăla de doctor al tău care îți tot spune că ești bolnavă.
Ești bolnavă? E o porcărie.
Ceva e adevărat. Ceva din clădirea asta te omoară.
Dar nu e porcăria asta. Nu asta.
Sunt ei.
Ei vor... Uită-te la mine.
Vor să fii slabă fiindcă tu ai ceva ce ei nu vor avea niciodată.
Un vis.
Mi-ar plăcea să le turtesc fețele alea nenorocite.
O minte grațioasă.
Unu, doi, trei, patru. Declar război cu degetul.
Luptă! Luptă!
Nu, asta-i tactica.
A fost o tactică. Nicky, ai văzut asta?
Din nou. Uită-te în ochii mei! O să câștig să știi.
Unu, doi, trei, patru. Declar război cu degetul.
Luptă! Luptă!
Te-am prins!
Cel mai bun din trei încercări!
Unu, doi, trei, patru, luptă! Luptă!
Nu, nu!
Ești groaznic!
Prieteni.
Acum câteva săptămâni, unul dintre miniștrii mei,
împreună cu câțiva membri ai casei mele,
au conspirat cu o facțiune finanțată din afara țării
să mă asasineze în timpul somnului.
Lăsați-mă! Ia mâna de pe mine!
În ultimul an, aceste persoane ne-au slăbit economia,
guvernul și chiar sistemul meu imunitar,
cu ajutorul unor regimuri străine.
De aceea, azi, dau un ordin executiv să ne plătim datoriile,
să refuzăm investitorii americani
și să scăpăm această țară de dependența bolnăvicioasă de NATO.
Soțul meu și cu mine am fost impresionați
de dragostea și sprijinul pe care ni le-ați acordat în toată țara.
Acesta este adevăratul spirit al poporului nostru.
Sunteți inima care bate.
Sunteți sufletul unui întreg.
Sunteți puțul
din care îmi trag puterea de a spulbera inamicii noștri.
Nu vă las să fiți antrenați în decadența și toxicitatea
Americii și țărilor lor surogate din lume.
Ani de zile am suferit
ca să construiască o ordine globală după chipul și asemănarea lor.
Au oferit ajutoare materiale regimurilor corupte din lume,
au comis și au susținut genocidul,
și au dus războiul lor capitalist
în toate colțurile planetei.
Ne-au spus nouă, celorlalți:
„Jucați cum vă cântăm, stați drepți, faceți ce vă spunem și plătiți prețul.”
A sosit momentul să spunem: „Gata!”
Nu vom mai face parte din moștenirea lor de brutalitate.
Nu vom mai suferi din cauza lăcomiei lor.
E timpul să le arătăm Americii și lumii exact cât de valoroși suntem.
Vă binecuvântez pe toți și binecuvântez dragostea noastră. De-a pururi.
Traducerea: Adina Câșu