Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PŘED ŠESTI LETY
Potřebujete oheň?
Ne, někde ho tady mám.
Tady je.
Můžu ti něco říct?
Jo.
- Ale nebudeš mi nadávat. - Dobře.
A jestli mě budeš chtít soudit, tak mě to nezajímá.
Dobře.
Rozvádíme se, tvoje matka a já.
- Cože? - Opouštím ji.
- Proč? - Manželství je rutina,
a už mě to nebaví.
Tohle je hroznej nápad, tati.
Cos nepochopil na tom,
že mě nezajímá tvůj názor?
Co, myslíš, že sám budeš šťastnější?
- Kdo říká, že budu sám? - Máš někoho?
Zatím ne, ale ještě v sobě takovejch 30 let mám...
- Třicet? - Dvacet? Pětadvacet?
To ti bude 110!
Věř nebo ne, ženský myslí, že jsem atraktivní.
Že jsem vtipnej.
Že umím dobře vyprávět.
Možná už nejsem mladej,
ale mám poslední šanci na najití lásky.
Ale... co máma?
A co já, Petere?
Já nikoho nezajímám? Nebo moje štěstí?
- Ty už sis sundal prsten? - Jo.
- Kde ho máš? - V šuplíku.
Dal jsem ho do šuplíku.
Co kdyby sis ho chvíli nechal,
než ti dojde, jak obrovskou chybu děláš?
Nejsem unáhlenej.
Pořádně jsem si to promyslel
a upřímně myslím, že si zasloužím uznání.
Je to odvážnej krok.
- Odvážnej? - Přesně, odvážnej.
Za opouštění lidí se bronzový hvězdy nerozdávaj.
Tady nejsme na bojišti, Petere.
Tati... prosím tě, nedělej to.
Seš velkej kluk. Ty to zvládneš.
Jednodušší by bylo vás poslat na eutanázii.
To ty tady máš problém. Sám se nech eutanizovat.
Pěkný, tati. Fakt pěkný.
EXMANŽELÉ
O 6 LET POZDĚJI
- Čau, Petere. - Ahoj, M.
Měls už čas si to všechno pročíst?
Je to v procesu,
můj právník to pročítá.
Nechci to protahovat.
Radši bych tu náplast strhla.
Jasně. No, po 35 letech
mi to nepřijde jako náplast, ale spíš jako kus mýho masa.
Myslím jen to vyrovnání, Petere.
Chci ty papíry podepsaný,
ať se můžeme zbavit právníků.
Můžeme se sejít a...
probrat spolu... nějaký ty věci?
Tohle bysme spíš měli probírat s tvým právníkem, Petere.
Jo, chápu,
čekám na Heather,
ale bylo by fajn,
bylo by to lidský, kdybysme se sešli
a naposledy to spolu probrali.
To není dobrej nápad, Petere.
- Není? - Ne.
Musíš si ujasnit, co chceš sám.
Nemůžem se rozejít spolu.
Tak jo no... Tenhle víkend jsem pryč,
ale... než se vrátím, bude to pročtený.
Děkuju.
Ahoj, Nicku, promiň.
Chci se jen ujistit, že jsem tam nic nenechala.
V pohodě.
Tenhle je od sklepa
a tenhle je od skladu.
Psals tátovi kvůli tý večeři?
Napíšu, jo.
Stěhováci odjedou v šest.
Dám mu vědět.
Pořád si asi myslí, že přijdem.
Napíšu mu, Theo.
- Tak jo. - Jen že...
táta mě poslední dobou dost dusí.
V pohodě.
A ten dopis... dělám na něm.
- Měj se. - Ty taky.
- Nicku? - Jo?
Co je, kámo?
Vybírám si laskavost.
Můžeš za mě v sobotu?
Sakra, Georgi, musím do Mexika
na svou rozlučku se svobodou.
- Už tenhle víkend? - Jo.
- A sakra. - Soráč, někdy jinde.
Dobře. Na jaře bych rád
na kávovou konferenci, tak si to vyberu.
Jestli tu budu tou dobou ještě dělat a poslouchat ty Stevovy playlisty,
tak si vystřelím mozek.
- Víš, že je to dýdžej, ne? - Jo.
To mi názor na jeho hudbu nemění.
Tak jo. Zatím se měj.
Tak, máte už vybráno?
Jo, dám si ten club sendvič.
- Něco k pití? - Máte ledový čaj?
- Máme. - Super.
- Můžu Arnolda Parmera? - Jasně.
Jaký je ten quiche?
Je moc dobrej.
Je s kapustou a kozím sýrem.
Nemohla jsem se rozhodnout mezi ním a terrine.
Obojí je dobrý. Každý jinak.
Víte co? Dám si falafel.
Dobře.
Tak jo. Co nejvíc otevřít. Dobře.
Sunishi, zase jsem zapomněl jméno vaší ženy.
Jak se jmenuje?
Vím, že to bylo pěkný jméno.
Tak jo, pět, čtyři, tři, dva...
Zdravím.
Ahoj, tati.
Jak je ti?
Něco pro tebe mám, na zeď.
Příště vezmu kladívko a hřebíček.
Ale zatím...
myslím, že to bude stačit tady.
Jo, že? Co myslíš?
Tenhle film máš rád.
Pořád z něj cituješ.
"Vlk se nemůže nažrat, aby koza zůstala celá."
"Takže mi říkaj Koncentrační tábor Ehrhardt?"
Tumpf!
Tulum. Správně, tam o víkendu jedu.
Kdybych moh, vzal bych tě s sebou.
Hele, víš, co mě napadlo?
Možná...
možná bys měl zase nosit tohle.
Máma se na nás seshora dívá...
a myslím, že by jí to udělalo radost.
Dneska jdu na večeři s klukama.
Haló?
Pane Pearci, je tady váš syn.
Super. Pošlete ho nahoru.
Dále!
- Čau, tati. - Ahoj! Jak se máš?
Dobrý. Páni.
Je to tu hezký.
Oh, díky.
- Vypadáš dobře. - Ne, to ty.
- Co? - Tys posiloval.
- Trochu. - Je to vidět.
Máš širší hrudník i ramena...
Tak jo, díky. Tady máš kolaudační dárek.
Oh, díky.
No to je skvělý.
Fakt je to tu pěkný.
Krásně voní.
Díky, to je moc milý.
Nick přijde taky?
Jo, přijde. A Thea asi taky.
Nejspíš, jo.
- Co v práci? - Dobrý.
Jo? Máš rád šéfku?
Jo.
Je... náročná, ale férová.
No to je skvělý.
Férovost je v dnešní době nad zlato.
Už v práci řekls, že jsi gay?
Jedinej, kdo chci, ať to ví,
je jedna holka Miranda,
která po mně asi jede.
No, nedivím se jí.
Nejseš očividnej gay.
- Očividnej gay? - Víš, jak to myslím.
Tati, to... to se neříká.
Dobře.
Budeš tu bydlet dýl?
No, já nevím.
Asi podle toho, jak to dopadne s mámou.
Pokračujete s rozvodem, ne?
No, kdyby bylo na mně,
tak bysme pokračovali v manželství.
Nick píše, že nepřijdou.
Co?
Prej: "Musím řešit hromadu sraček."
- Proč píše tobě? - Co já vím?
Máš napsat hostiteli, ne hostovi.
Určitě ti napíše, tati.
No sakra. Co s tím jídlem budu dělat?
Něco si vezmu domů na zítra.
- Kde je záchod? - V ložnici.
Zpráva pro Nicholase Pearce.
Kam jedeš?
Bylo by fajn, kdybys mi to řekl přímo.
Mám tady hromadu jídla
a těšil jsem se, že vás s Theou uvidím.
A promiň, že jsem onehdy přišel
do restaurace bez ohlášení.
Náhodou jsem byl poblíž a...
Tati.
Promiň, že jsem zas vytáh ten zasedací pořádek.
Chci ti říct, že budu rád sedět vedle mámy.
Tak jo. Mám tě rád.
Odeslat.
- Kam jedeš? - Co?
Ptám se kam jedeš?
Do Tulumu.
Bude fajn bejt na sluníčku.
Nejedeš do Tulumu tenhle víkend, že ne?
Jedu, proč? Je to problém?
Tati, my jedeme o víkendu do Tulumu.
Na Nickovu rozlučku.
A jak to mám vědět?
Protože jsem ti to řekl.
To si vůbec nepamatuju, Mickey.
Co?
Jak přišels na Tulum?
Byl to dědův nápad.
Děda nezvládne vyjádřit nápad už víc jak rok.
- Jak to myslíš? - Děda je zelenina.
Hele... fakt potřebuju vypadnout z města, víš?
Dát si pauzu od města, od rozvodu, od práce.
Bože, Nicka z toho úplně jebne.
Nevěděl jsem, že tam budete.
Už tak ho štve načasování toho vašeho rozvodu.
To není moje vina, já to nechtěl.
Já vím. Ale zkazit mu rozlučku?
Já mu rozlučku kazit nechci.
A co chceš dělat?
Pojedu na samostatnou dovolenou.
To ti nežeru, tati.
Nemusím ti nic dokazovat.
Dobře, neber si to zle, jo? Ale...
s tím vším, co se teď děje, seš tak trochu...
trochu... náročnej.
To je zajímavý. Já...
Já to tak nevidím.
Mám prostě pocit, že pokud na Nickově rozlučce budeš,
tak se to bude točit kolem tebe
a kolem rozvodu, a ne kolem Nicka.
Zruším to.
Jen to přesuň na jinej víkend.
Poradím ti, kam jít na jídlo,
kam za šlapkama a pro kokain.
Já to zruším,
ale rovnou ti tady říkám,
že zbytek života nestrávím v houpacím křesle.
To nikdo ani nečeká.
Dobře, protože se to nestane.
Taky mám nějakej život.
Operátor United Airlines se s vámi spojí za...
32 minut.
NEJKRÁSNĚJŠÍ CENOTES V TULUMU
CIŤTE SE ZNOVU MLADÍ A REVITALIZOVANÍ V TULUMU!
- Haló? - Oh!
Chtěl bych změnit rezervaci letu.
Dobře. Máte bezpečnostní kód?
Rezervoval jsem přes Orbitz, tak jsem myslel...
To musíte kontaktovat přímo Orbitz.
Tyto transakce nemůžeme měnit.
Protože jste nezakoupil pojištění,
bude vám při zrušení účtována stoprocentní cena.
- Nemůžu změnit datum? - Ne, nemůžete.
- A když to zruším, nic mi nevrátíte? - Přesně tak.
Tak jakej má smysl to rušit?
Uděláte místo dalšímu. Ale nemusíte nic rušit.
Já vím, že nic rušit nemusím.
Můžu pro vás udělat ještě něco?
Ne, to je vše.
Kvůli dotazníku...
Nebudu dělat váš posranej dotazník.
Pane Pearci, mluvila jsem s majitelkou pozemku
a moc ráda vám změní datum pobytu.
Pane Pearci? Pane Pearci? Haló?
Bylo by fajn, kdybys mi to řekl přímo.
Mám tady hromadu jídla
a těšil jsem se, že vás s Theou uvidím.
Čau. Jak to jde?
Dobrý, co ty? Rád tě vidím.
Táta byl uraženej, že jsem nepřišel na večeři?
Myslím, že ti jen chtěl ukázat novej byt.
No.
Hele, jak to jde v práci?
Dobrý. Jo.
Musím se stavit a vidět tě v akci.
Jo, kdykoli.
Co se tady děje?
Já nevím.
- Je to nějakej vtip? - Ne, neměl tady bejt.
Protože na to fakt nemám náladu.
- Nevěděls, že jede taky? - Ne.
Řekl, že má letenku. Že mu nedošlo,
že tam budem.
- Co? - Jo, prej...
prej mu to poradil děda.
- Děda nemůže mluvit! - Já vím. Já za to nemůžu.
- Proč mu neřekls, ať to přesune? - Řek! Slíbil, že jo.
Myslíš, že ho tam chci?
- Kde bude bydlet? - To nevím.
S náma ne.
Až přistanem, tak rychle zmizíme.
Pane.
Oh. Jasně. Gracias.
Ani o mně nebudeš vědět.
Tohle musí bejt nějakej test.
Jak to myslíš?
Jen mám pocit, že mě někdo testuje.
Jako... bohové?
Jo.
Ne všechno musí probouzet existenční paniku, Nicku.
Někdy je doutník prostě jenom doutník.
Tak, dejte na sebe pozor.
Bavte se. A uvidíme se doma.
Tak jo, Aaron a Chris jsou na celnici.
Arroyo měl propadlej pas,
ale jeho žena mu přivezla jeho chillskej pas
a nasedl na pozdější letadlo.
Znáš ten pocit, když koukáš na experimentální film
a už běží 30 minut a pořád se nic neděje
a není žádný napětí, žádná záhada, a ty si říkáš:
"Ty vole, to to bude celý takový?"
Jo?
Myslím, že to je můj život.
Ty vole. Celý to bude takový?
Budeš se ženit.
S tím počítals, ne?
Víš, že mi diagnostikovali dvojitou depresi?
Zmínils to, jo.
Nevím, jestli tomu rozumím,
ale nezní to dobře.
- Můžeš mít trojitou depresi? - Jo, beztak.
- Jo? Čtyřnásobnou taky? - Já bych beztak moh.
- Promiň, brácho. - Nazdar!
- Čau! - Ahoj.
- Rád tě vidím. - Já tebe taky, kámo.
Díky, žes přijel.
- Obě nohy v řiti. - Rád tě vidím.
Tak, na co čekáme?
- Tady to je. - Dobře.
A snídaně je v ceně?
Ano. Můžete si zavolat pokojovou službu,
nebo do 10 přijít do restaurace.
Omlouvám se za zmatky s rezervací.
To je v pořádku. Jsme rádi, že jste nakonec dorazil.
Doktor Pearce? Díky bohu, že jste tu.
Russelle?
Uštíp jsem si zub na cevice.
- Ale ne. - Mrknete se?
- Nemám tu nástroje. - Á!
- Dobře. - Á! Ááá!
Bože, ježišikriste.
Žertuju. Uštíplej zub na cevice?
Jo, jo, dostal jste mě.
- Bydlíte tady? - Jo.
- Vy? - Ne. Jsem tu jen na oběd.
Hele, pojedu na jeden pozemek, co buduju.
Nechcete jet se mnou?
Ani jsem nevybalil.
Na půl hodiny.
Pak se můžete vystavovat před všema novmanželama.
No, tak jo. Jen se nahlásím a...
- Přivezu auto. - Potkáme se venku.
- Krabí ceviche. - Jo.
To bylo dobrý.
Na verandě nám roste strom.
To je mazec.
Hola, señor!
- Hola! - Pan Yates.
Kde maj černý pivo?
- Dobrý? - Dobrý.
- Byl jsem nervózní. - Děkuju, Mickey.
No jasně.
Pojď sem, obejmi mě.
Kámo, díky, žes přijel.
Kluci? Pojďte sem, rychle, rychle.
Co je, Lowry?
- Nicku! - Jo, už jdu.
Honem, honem.
Nicku. Chtěl jsem ti dát dárek
na počest našeho krásnýho přátelství.
Tohle je Pokořovač.
Dobře.
Klekneš si na čtyři a přiděláš si to ke koulím,
takže když si stoupneš, urve ti je to.
Je pravda, že sis klekl na čtyři, když žádals Theu o ruku?
Jo, měl jsem na sobě Pokořovač, když jsem ji žádal o ruku.
"Pokořovač se skládá z poutka na varlata,
které je připevněno k tyčce,
která se umístí přímo pod zadek."
Co je, proč děláte, že to není vtipný?
Je to vtipný, fakt.
Je to trochu přehnaný, ale cením si toho.
Půjdu se převlíct a kouknu se na pláž.
- Není slušný posílat dál dárky. - Cože?
Je to vtipný.
Co to je?
Vypadá to jak chaluhy.
Prej je tu někde zátoka, kam můžeme.
Třeba to tam bude lepší.
Poslední ve vodě dostane Pokořovač!
A je tam.
Nedáme si margaritu?
- Jo. - Jo.
Přijel jste sem sólo, doktore?
Jo. S manželkou si dáváme pauzu a potřeboval jsem vypadnout.
Yucatán je super místo na vyčištění hlavy.
Je tady všechno. Úžasná příroda, pláže,
cenotes, džungle, skvělý jídlo, skvělý pití,
a když chcete kino, je tu Playa del Carmen.
Opravdu?
Já a Kathie už spolu taky nejsme.
To jsem nevěděl. To mě moc mrzí, Russelle.
V pohodě.
Co se stalo?
No, Kathie na tom není zdravotně dobře
a nechtěl jsem do konce života dělat pečovatele.
Kromě toho si může dovolit profesionální péči.
- Randíte? - Zatím ne.
Našel jsem jednu luxusní randicí službu.
A proč je luxusní?
No, když jsem šel za tou ženskou, co to provozuje,
sedli jsme si a ona mi začala ukazovat fotky.
Jako bych si projížděl portfolio.
Otočila na jednu stránku a já říkám jo!
"Líbí se vám její vzhled?"
"Ne, líbí se mi ona!"
A ona: "No, ale já ji neznám,
to je jen orientační fotka."
A já na to: "Hele, víte, co děláte,
jestli jste fakt tak luxusní, tak ji najdete."
A tahle ženská, tahle lovkyně lidí,
dohazovačka, jakkoli jí chcete říkat,
tu ženskou našla
a už jsme spolu měli pár rande.
- Nekecejte. - Myslím, že je ta pravá.
- Líbí? - Komu by se nelíbilo?
Mám další projekt.
Luxusní exkluzivní klub přímo na vodě.
Nejlevnější parcela v oblasti, stála asi dva a půl.
- Milionu? - Jo.
- A to jen za kus hlíny. - No teda.
Má zubař takovýhle prachy?
Ne, bože ne.
Po rozvodu už vůbec ne.
Slyšel jste o tom páru, co se rozved v devadesáti?
Přišli k právníkovi. A ten jim říká:
"Iro, Bess, oběma je vám přes 90. Proč se trápit rozvodem?"
A oni odpoví: "Čekali jsme, až děti umřou."
Můžu mít otázku?
Jasně.
Máte novýho zubaře?
Můj kámoš mi někoho dohodil.
Nasadí mi sluchátka
a já sleduju "Modrou planetu", zatímco mi čistí zuby.
- No, budete mi chybět. - Někdy přijdu na čištění.
Jo, to budu rád.
Chicos . Hej!
Haló?
Ahoj, tati.
Copak? Jakej je dům?
Je... skvělej.
Jakej je hotel?
Moc pěknej. Díky.
Co děláš?
Užívám si pláž.
Máš tam taky chaluhy?
Ne. Není to tak zlý.
Klidně můžete přijít a jít na pláž tady.
Nechceš s náma dneska na večeři?
Co?
Chceš se k nám dnes přidat?
To je milý, Nicku, fakt, doopravdy.
Ale... víš, nechci, abys cítil tlak, že mě musíš zvát.
Seš tady. Kluci by tě rádi viděli.
No, já bych rád viděl je.
Jste tady v Quintana Ro poprvé?
Ano. Prý se to tu hodně změnilo.
Jo, celkem jo, hodně se to mění.
Ceny už jsou tu jako v New Yorku, ne?
Jo. Ale pláže jsou teď plné hroznovice.
- To je taková ta řasa? - Jo, řasa...
Jo, jo, minulý rok jsme se ženou byli v Antigue
a bylo jí tam spoustu.
No jo. Jedete navštívit manželku?
Ne, můj kamarád se loučí se svobodou.
S kamarády... jen chlapi?
Jo, jen chlapi.
- Pánská jízda, co? - Pánská jízda, přesně tak!
Je to tak, přesně.
Hej, Aarone.
Pozval jsem strejdu Petera.
Fakt? Rád ho uvidím. To je super, Nicku.
Nechci, aby seděl sám v hotelu.
Sakra, ty seš den ode dne hezčí!
- Vypadáš fakt skvěle! - Díky, chlapi.
Soráč. Cassie mě zachránila.
- Kámo. - Zvládls to.
- Jo. - Dej si drink.
- Mickey. - Čau, jak je, Arroyo?
- Z tebe už je dospělej chlap. - No jo, skoro.
- Chceš drink? - Jo, dám si to, co ty.
Tak jo.
Díky, že jste přijeli.
Fakt si toho cením.
- Jsme v tom spolu. - Díky, díky.
Gracias.
Pardon, jste tu s Nickem?
- Ne. - Dobře. Pardon.
Vadilo by vám, kdybych tu počkal?
- Ne, kdepak. - Děkuju.
Můj... syn má rozlučku se svobodou
a všichni kluci jsou ve vašem věku.
Je hezký, že vás přibrali.
Jo.
A co vy, co vás sem přivádí?
Já se zítra žením.
- Opravdu? - Jo.
Máme zkušební večeři.
- Tak to gratuluju. - Díky.
Rozlučku jsem měl v New Orleans.
To je skvělý místo na rozlučku.
- Že jo? - Kdysi, když jsem byl mladej...
- Kolik vám je? - 30.
Dobře, byl jsem mladší.
Tehdy mi bylo asi 20.
A neměl jsem to srovnaný, jako to máte vy děcka teď.
- Víte, kdo je Fats Domino? - Ovšem.
- Takže jsem šel... - Ahoj, zlato.
Ahoj.
Jak je ti?
Dobrý. Jo. Pojď k nám. Povídali jsme si...
tady s pánem o jeho časech v New Orleans.
- Jste nastávající? - To je milý. Jsem kamarádka.
Myslel, že nevím, kdo je Fats Domino.
- Ale no tak. - Dobře.
Mám radost, že lidi znají Fat Mana.
Tak řeknete nám ten příběh, nebo ne?
Šel jsem na koncert Fatse Domina.
Bylo mi něco přes 20 a dal jsem si dvě LSD.
A pamatuju si, že jsem totálně tripoval ze saxofonistu.
A říkal jsem si: "Ty jo, to musí bejt zábava."
A pak mě napadlo: "Počkat, já to umím taky."
- Umíte hrát? - Ani notu.
- Dobře. - Neumím.
- Dobře. - Tak jsem...
vylez na pódium. A v hlavě jsem si říkal,
že bude nadšenej,
protože se zapojil někdo z davu
a nejspíš mi ten saxík rovnou dá a nechá mě hrát.
Ale místo, abych počkal, jestli mi ho dá,
jsem po něm drapnul.
A víte co, ten saxofon je na šňůrce,
kterou máte kolem krku, a já začal tahat.
No a ten saxofonista mi prostě dal pěstí.
Dostal jste pěstí od Herba Hardestyho?
Jo, dostal.
Aspoň vám dala pěstí legenda.
No, děkuju.
Viděla jsem ho jednou hrát s Tomem Waitsem.
- Vážně? - M-hm.
-"Blue Valentine". - Vylezlas za ním?
Oh, vytáhla jsem cigaretu Tomu Waitsovi rovnou z pusy.
Herb by vás určitě viděl radši než mě.
- Jsem Peter, mimochodem. - Otto.
- Eileen.
Zdravím, váš stůl je připravený.
- Oh, dobře. - Díky.
A gratuluju ke svatbě.
Děkuju. Gratuluju vašemu synovi.
Díky.
Tady je.
Strejda Pete.
Ahoj, Mickey.
Sluší ti to.
Ahoj, Nicku.
Yatesi. Díky za pozvání.
Ahoj, Chrisi.
Mám náskok jednu margaritu.
- V pohodě, Nicku? - Jo, dobrý.
Pozdravujou tě naši, Pete.
Jak ví, že tu jsem?
Píšu si s nima.
Proč tě to zajímá, ty prase?
Všechny nás překvapilo to s tebou a Mariou.
Nevím, jestli jsme pořád příbuzní,
ale vždycky budeš můj strejda.
Díky, žes mi to řekl, Aarone.
Lidi, nebudu vstávat, ale chtěl bych říct přípitek.
Vstávej!
- No tak, vstaň. - Tak jo.
Stoupni si!
- No tak, vstaň. - Dělej.
Chtěl bych jen připít na Nicka a Theu.
Oba vás mám moc rád a hrozně moc vám to přeju.
A díky všem, že jste tu.
Oceány, propadlý pasy ani zlomený nohy nás nezastaví.
Na zdraví.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Já bych něco rád řekl. Takže...
Povídej.
Není jednoduchý
vymyslet pro tebe přípitek,
aniž bys přitom v panice neutekl.
Přesně.
Rád bych něco řekl.
Když jsem ve tvojí přítomnosti,
často musím oponovat tvojí kritice filmů,
knížek, seriálů a písniček.
A pak taky... lidí, míst, věcí.
Umíš bejt kritickej.
- To teda jo. - To je fakt.
- Kafe. - Oblečení.
Chci ale říct, že často se ocitám v pozici,
kdy tě v tom podporuju.
A aniž bych ti za to dal uznání,
vedu stejný hádky a hájím stejný názory,
jaký tys zastával už dávno před náma a jen čekals,
než k tomu všichni dojdem.
Takže doufám, že k manželství budeš přistupovat
s větším klidem než ke všemu ostatnímu.
A přeju tobě a Thee celoživotní štěstí.
- Na vás. - Na Nicka a Theu.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Rozbrečíš mě a to nechci.
Díky, kámo.
- Díky. - Můžu, Nicku?
No tak, potřebujem další piva.
No, chci ti znovu poděkovat, žes mě sem zahrnul.
Tos nemusel dělat.
No, tak trochu musel.
Právě že nemusel. Takže ti děkuju.
A, Mickey, seš fakt skvělej brácha,
žes tohle všechno zařídil.
Můžeme ho taky trochu setřít?
Nejsou to narozky vaší dcery.
Lowry, zavři už tu hubu. Jo?
- Drž hubu. - No jo.
Díky.
Tak jo.
Mladej Nicholas, neboli pan Sluníčko.
Byl pro nás fakt oříšek.
Byl chytřejší než máma a já.
Už od chvíle, co vylez z dělohy.
Pamatuju si, jak jsme s Mariou seděli s jeho učitelkou ve školce
a bavili se, že je na školku moc chytrej.
Tak šel do první třídy a jeho učitelka
si nás zase zavolala kvůli stejnýmu problému.
Pro rodiče je dost děsivý,
když vám učitelé říkají, že je vaše dítě génius.
Nechtěli jsme tě držet při zemi.
Báli jsme se, co by s tebou vynechání dvou tříd
udělalo po společenský stránce.
Když se ale dívám na tuhle skupinku lidí, tak myslím, Nicku,
že jsme ti nijak neublížili.
Myslím, že máš kolem sebe dost slušnou skvadru.
Teda kromě Lowryho, toho jsem nikdy nepochopil.
Je hrozně nesympatickej... a prostě divnej.
Taky vás miluju.
Ale ve vší vážnosti...
jak člověk stárne
a váš život začne dostávat určitej tvar,
budete se muset víc snažit, abyste si na sebe našli čas.
Ale za tu snahu to fakt stojí.
Protože v mým věku vám tyhle přátelství
budou chybět.
Jsem... nadšenej z tvojí cesty.
Mám tě rád.
- Jo! - Na zdraví!
Gracias.
Petere.
Otto, jaká byla večeře?
Fakt skvělá. Jaká byla vaše?
Výborná.
- To je moje snoubenka Hewette. - Moment.
Ne, gracias , můžete jet.
Peter Pearce, moc mě těší.
- A gratuluju ke svatbě. - Díky.
Peter je ten chlápek s historkou o saxofonu.
Otto nám to vyprávěl u večeře.
- A jak to šlo? - Od vás to znělo líp.
Chceme pak zajít do baru.
Nechcete se s vaší partou přidat?
To je milý, ale asi
už pojedu na hotel a doženu práci.
A co děláte zítra?
Zatím nevím.
Asi si půjdu prostě po svým.
Nechcete jet ráno na cenotes?
- Co? - Zítra?
Ty podvodní jeskyně?
Díval jsem se na fotky.
Počkej, v kolik tam chceš jet?
- Máte auto? - Ne. Ale můžu nějaký půjčit.
Dobře. Chceš jet?
No, zítra teda ne.
Vyzvednete mě zítra u Duny, řekněme, v osm ráno?
- Jasně. - Paráda.
Tak jo.
Pojď se vyfotit, ať můžem zpátky.
Tak jo. Dobře. Tak zítra.
- Dobrou. - Vám taky.
- Duna. - Duna v osm ráno.
Přesně tak!
Většinou lidi řeknou spíš:
"Ou, ten je můj."
Půjdu si zapálit.
Nicku, co je, brácho?
S Theou se rozcházíme.
Nechtěl jsem nic říkat, dokud jsme tu.
Vím, jak dlouho to plánovals.
Ale... nemůžu přesvědčivě předstírat, že si to užívám.
Takže...
To mě hrozně mrzí.
Stalo se něco?
Jsem švorc.
Psychicky jsem... v prdeli.
V pětatřiceti dělám pingla.
Pořád kouřím jako nějakej debil.
Myslíš, že to nějak vyřešíte?
Dělám na dopise, kterej pošlu rodině a známejm,
ve kterým oznámím, že svatba se ruší.
Ale nezvládnu ani to. Taková jsem nula.
Chceš s tím dopisem pomoct?
Sračky pořád padaj.
Nech to mezi náma, jo?
Vlk se nemůže nažrat, aby koza zůstala celá.
- Haló? - Dobré ráno.
Přál jste si vzbudit v 7 hodin.
Tak jo. Dobře, díky.
- Ahoj. - Zdravím.
Poznali jsme se včera.
- Ahoj. - Jo.
Copak se děje?
Jdu vyzvednout Ottu.
Pojedeme se podívat na cenotes.
Chtěl, ať ho vyzvednu. A... říkal, že se tu potkáme. A...
- Ach jo, Otto. - Není tu.
Můžu zavolat do jeho pokoje.
Nevadilo by vám to?
Ne, ne, kdepak.
- Jo. - Díky.
Jasně.
Super.
- Omlouvám se. - Ale ne.
- Ale děkuju. - Jasně.
Otto...
- Čau. - Jak je?
- Jak se máš? - Dobrý, dobrý.
Přestal Nick brát prášky?
Já nevím.
Ty něco bereš?
Jo, beru antidepresiva na úzkosti.
- A co ty? - Jo, taky.
No... ani jsem takový úzkosti neměl.
Jen mi přišlo, že nemedikovat v jednadvacátým století
je jako nepoužívat iPhone, aby sis připadal jinej.
Jo. Bál jsem se, že mi to sníží libido
nebo budu mít problémy s pérem.
A?
Žádný problémy nemám.
Takže...
Randíš hodně?
Snažím se. Já...
teprve nedávno jsem přiznal, že jsem gay.
No jo. To jsem slyšel. To je něco. Gratuluju.
- Díky. - Jo.
Věděls vždycky, že jsi gay?
Jo, asi od nějakejch deseti let.
Všichni o tom pořád špekulovali,
tak jsem jim chtěl dokázat, že se pletou.
- Jo. - Jo.
Věděls vždycky, že seš hetero?
To je asi privilegium heteráků, že o tom nemusíme přemejšlet.
Prostě se narodíme do života, kterej nám přijde obyčejnej, víš?
Jo.
V první třídě jsem ale byl členem čistě klučičího sex klubu.
Co je sex klub?
Pět kluků, co se schovávalo v domečku vzadu naší třídy.
Dělali jsme, že je to knižní klub.
Nosili jsme si tam knížky.
A přímo uprostřed třídy
jsme si ho navzájem kouřili.
Pamatuju si,
jak jsem vylízal z toho domečku na přestávky s pulzujícíma erekcema.
Proč byly pulzující?
V tom věku se nemůžeš udělat.
Takže se to ve mně všechno asi hromadilo.
- Takže to byl klub edgingu. - Co to je?
Jako... když přivedeš někoho na pokraj orgasmu, ale pak...
- Vím, co je edging. - Dobře.
Proč ten sex klub skončil?
Pokusili jsme se zasvětit holku.
A ona nás naprášila.
Takže ten domeček nechali odstranit.
A potom jsi nikdy nepochyboval?
Ne.
Na střední mi ho vykouřil kluk.
Tvoje žena o tom všem ví?
Jo. Ví to.
Je fakt krásně.
Jo. Je to perfektní.
Ahoj.
Otto se omlouvá,
ale musí se připravovat a nacvičovat svatební slib.
Jo, to je jasný.
Řekl, že bude moc rád, když dnes přijdete na svatbu.
To je milý.
Bože je mi trapně. Fakt jsem myslel,
že by chtěl v den svojí svatby s cizím člověkem na výlet.
Drinky byly včera hodně silný.
To je mi jasný.
Jak daleko jsou odtud cenotes?
Našel jsem jednu 25 minut odtud.
Jak znáte nevěstu a ženicha?
- Jsem nevěstina kmotra. - Aha.
S jejím tátou jsme kamarádi.
A odkud jste?
- Z Berkeley. - Páni.
Vždycky jsem chtěl žít na západě.
- Vy jste odkud? - Z New Yorku.
Zrovna jsem se nastěhoval do centra.
Mám kamarádku v Upper West,
bývám u ní, když jsem ve městě.
S exmanželkou jsme tam vychovali naše děti.
Otto říkal, že jste tu na synově rozlučce.
Ne přímo na ní.
Mám vlastní program.
Ale bylo milý, že mě přizvali na večeři.
Kolik máte dětí, Petere?
Mám dva kluky.
Vy?
Žádný nemám. Nebyla jsem vdaná.
Dobře jste udělala.
To je skvělý.
Jestli nemáte plány,
fakt vás rádi uvidíme.
- Vážně? - Jo.
Nerozhodím zasedací pořádek?
Ne, kdepak. Je to dost ležérní.
Jo, tak jo.
A já jsem oddávající. Takže si můžu přivíst rande.
Už to umíte?
Skoro.
Chcete si to zkusit?
Tak jo, počkat.
Dobrý večer, vážení, jsem Eileen Linková.
Ahoj.
Lowry, už snídals?
Co je asi tohle?
Jo, pěkně, pojď.
Čau, kluci.
No kurva, Peter Pearce! Jo!
Tati, jaks nás našel?
Nick mi dal adresu. Jdu si půjčit oblek.
Petere, my dva se zas tak moc nelišíme.
Jo, a jak to?
Oba jsme úplný nuly.
Mluv za sebe.
Určitě jste zubař na hovno.
No, soudě dle tvejch zubů
mě nemáš s kým srovnávat.
Já vím o zubech víc než vy.
Jo? Vyhul mi péro.
S radostí. Moc rád.
- Jo. - Čau, synku.
Řekls mu to, Mickey?
Ne, nikomu jsem nic neřek.
Co nám neřek?
Co je?
S Theou se nebudeme brát.
Počkej, cos říkal?
Já a Thea se... rozcházíme.
Jak jako?
- Zrušila to. - Proč?
Nedokázal jsem se dát do kupy.
Dostala pracovní nabídku ve Filadelfii.
Najali ji tam v muzeu jako kurátorku umění.
Já nechtěl odjet.
Ale když jsem pak přišel k rozumu, už...
už jí došlo, že beze mě je jí líp.
A sakra.
Na co si chceš půjčit oblek?
Včera jsem poznal jednu ženu a pozvala mě...
Hej, je to novinka i pro vás, chlapi?
No, čekal jsem to, ale...
No, lepší, že se to stalo teď,
než za pár let, až byste měli děti.
Tati... pojď, půjčím ti oblek.
- Nalijem ti panáka. - Tati.
Teta Maria to ví?
Zatím ne, musím jí zavolat.
- Pořád jí říkáš teta Maria? - A jak jí mám říkat?
Doufám, že ty ty sračky nešňupáš.
- Ne. - Zákeřná droga.
Hrozná věc, Mickey.
Pro antidepresiva tvýho bráchy
je mnohem těžší fungovat, když se třískaj s kokainovým opojením.
Takže je to definitivně zrušený, nebo Nick jen přehání?
Myslím, že definitivně.
Zdravím.
- Ahoj. - Ahoj.
Tak jo, můžete se posadit.
Dobrý večer, vážení, jsem Eileen Linková.
Ale především jsem Hewettina kmotra.
Je mi obrovskou ctí tu dnes být v roli oddávající
svazku manželského mezi dvěma lidmi, které hrozně moc zbožňuji a obdivuji.
Vzpomínám si, když Otto začal za Hewette chodit
ještě do domu jejích rodičů...
Připravit, pozor, teď!
Můžete se políbit!
- Ahoj. - Ahoj.
Byla jste fakt dobrá.
- Vážně? - Jo.
Děkuju.
Bylo to dojemný.
Bude mít váš syn velkou svatbu?
Původně neměl mít.
Ale pak jsem ho přinutil pozvat všechny známý a bratrance...
Bude v New Yorku?
Jo.
Přijdete?
Kdy bude?
V září.
Já...
Mám, ah... nevím, jestli romanci
nebo partnerství, ale... žijeme odděleně.
Dvakrát ročně jedeme na dovolenou,
vídáme se o svátcích.
To zní moc fajn.
Zní to tak úžasně nekonvenčně.
Kolikátýho září je ta svatba?
Osmadvacátýho.
Tak na příští svatbě.
Asi půjdu zkontrolovat kluky.
Vypadáte jako milý chlap, Petere.
Díky.
Gratuluju synovi.
Dík.
Ahoj, Nicku.
Ahoj, co je?
Nic, jen tě jdu zkontrolovat, než půjdu spát.
Na čem děláš?
Ah, je to... dopis, kterej pošlu známejm a rodině.
Jaká byla svatba?
Nebyla špatná.
Přál bych si, aby byla tvoje.
A já seděl vedle tvý mámy.
Ale přemejšlel jsem, že Filadelfie je...
Viděls "Rockyho?
Už dlouho ne, proč?
Ve Filadelfii je Rockyho socha.
Jo, u muzea, kde bude dělat Thea.
Rocky dostane přes držku.
Je úplně zdecimovanej.
A prohraje až směšně těžkej zápas.
Ale postaví mu sochu.
Co tím chceš říct?
Nechceš žít ve Filadelfii.
Jo.
Promiň, tati.
Nemáš se mi za co omlouvat.
Jo, ale vím, že to taky máš teď těžký.
Musím dopsat ten... dopis.
- Promiň. - Jo.
- Dobrou noc. - Dobrou, tati.
"Drazí přátelé a rodino,
Thea a já jsme se rozhodli svatbu zrušit."
"Omlouvám se za pozdní oznámení."
"Nebylo snadné oznámit to lidem, kteří byli tak..."
"Theo,
promiň, že jsem ti ten dopis nenapsal."
"Asi to nedokážu. A upřímně ho ani nechci rozesílat."
"Chci to mezi náma spravit."
"Miluju tě, Nick."
"Musím vzbudit Chrise, jinak nestihne letadlo."
- Seš v pohodě? - Jo.
Je dobrej nápad poslat tam chlapa s berlema.
Oh, chudák.
Fakt tě nepřekvapilo, že se Nick s Theou rozešli?
Překvapilo mě, že to vydržela tak dlouho.
Jo.
Někdy mám hrozně zastaralej pohled na věc.
Jako že chlap má bejt chlap a umět se o věci postarat.
Ale někdy... to vidíš tak, jak to je.
Co je?
Tohle je fakt peklo.
- Co to je? - Vyrovnání.
Mohl bys to nedělat přede mnou?
Jo.
Promiň, promiň.
Ty a Arroyo...
jste včera byli dlouho vzhůru.
Jo.
Jen vy dva?
Zajímá tě něco konkrétního?
Stalo se něco?
Spali jsme spolu. Ale má ženu.
A pochybuju, že je s gay sexem
tak v pohodě, jak tvrdí.
Měli jste gay sex?
Neměli jsme hetero sex.
Líbí se ti?
Jo, ale je ženatej.
To je jedno... já nevím.
Přijdu si docela lacině.
Jako bych pro něj byl jen nějaká změna.
Udělal ses?
Co?
No, někdy je to možná v pohodě,
potřebuješ fyzickou intimitu.
Necháš si to pro sebe?
Nikomu to neřeknu. Komu bych to řek?
Jak komu bys to řek?
- Jsem tvůj syn. - Vím o tom.
Známe všechny lidi v životě toho druhýho.
Moh bys to říct
aspoň tak 400 lidem.
Chtěl jsem říct, že to prostě nikomu neřeknu, Mickey.
Díky.
Nemáš zač.
Užil sis to?
Jo?
To je dobře.
Jo, tak to má bejt.
Jak se máš, Petere?
Dobře. Co ty?
Dobrý.
- Jak bylo v Mexiku? - Jak víš, že jsem tam byl?
Mickey to zmínil. Robert taky.
Tomu to nahlásil Aaron.
No, bylo to... skvělý. A bylo...
super vypadnout na sluníčko.
Zdravím. Dobrý den.
- Ericu. - M-hm.
- Heather. - Zdravím.
Dobrý den.
Slyšeli jste o tom páru, co se rozhodl rozvést v 90?
Čekali, než umřou děti.
Ahoj, tati.
Tati?
Zdravím, Petere.
- Dobrej. - Váš otec ráno zemřel.
- Jo. - Moc mě to mrzí.
Neměl mi dát někdo vědět?
Volali jsme vám. Padalo to do hlasovky.
Jo, máte moje starý... A co moje žena?
- Nebrala to? - Ne.
Měl... jak...
Měl bolesti?
Ne.
Nezdál se, že by se necítil dobře.
Moje žena.
Ahoj.
Jo, jsem tady.
Umřel.
Dneska ráno.
Můj táta dnes ráno umřel.
Je ze mě sirotek.
Oh, počkej. Je tady? Jeho tělo?
Ano.
- Můžu ho vidět? - Jistě.
Tak jo, půjdu se rozloučit.
Dobře.
Jo, taky tě miluju.
Moment, jen zjistím, jestli ho nepřesunuli.
Dobře.
Ježiši, Nicku.
Nikdo se ti nemůže dovolat.
Já... promiň.
Děda Simon umřel.
- Sakra. - Jo.
Měl další infarkt.
Jdu dovnitř.
Proč utíkals?
Protože jsme se ti nemohli dovolat.
Měli jsme strach.
Strach z čeho?
Lidi se o tebe bojej, víš?
Mysleli jsme, že sis něco udělal.
Mám ti od táty vyřídit,
že máš rozeslat ten dopis,
ať si lidi můžou zrušit letenky.
Táta se bál, že se zabiju,
ale máš mi vyřídit, že jsem sobec
v případě, že jsem se nezabil?
Jo.
Moh bych si dát sendvič nebo něco?
Jo. Počkej tady, něco přinesu.
Díky.
Ahoj, Nicku.
Tady Thea.
Doufám, že sis to v Mexiku užil.
Nebo že bylo aspoň fajn bejt s kámošema. Měli bysme
ten e-mail konečně rozeslat.
Tak jsem napsala takovej návrh,
když mi od tebe pořád nic nepřišlo.
Poslala jsem ti to, ale na to ses mi taky neozval.
Napsala jsem: "Drazí přátelé a rodino,
s Nickem jsme se rozhodli odvolat svatbu.
Víme, že si hodně z vás rezervovalo letenky
a hotely a museli jste si to zařídit,
abyste to s námi mohli oslavit.
Hrozně si vážíme vaší snahy
a je nám líto, že vás musíme zklamat.
Vyrůstala jsem v domnění,
že váš partner by z vás měl dělat lepšího člověka.
I když jsem nechápala, co to znamená.
Nebo jsem tomu nevěřila, dokud jsem neznala Nicka.
Nikdy nezapomenu, jak mi Nick na začátku
vztahu řekl,
že podle něj děláme jeden druhého lepším.
O šest let později vím, že je to pravda.
I když se teď rozcházíme jinými směry, neuběhne ani vteřina,
kdy bych nebyla šťastná za náš
společně strávený čas.
A nejde ani slovy vyjádřit,
jak moc pro nás znamenají přátelé a rodiny toho druhého.
Doufáme, že se brzy všichni uvidíme.
A znovu se omlouváme, že vám tuto zprávu posíláme.
S láskou, Nick a Thea."
- Byla to krásná zpráva, Nicku. - Taky myslím.
- Ahoj. - Díky, žes mě vyzvedla.
No jasně.
Můj táta. Můj táta, do prdele.
V závěti žádá, aby měl kremaci.
A... ta jediná věc, na který mý mámě tak záleželo,
byla, aby byli pohřbení spolu.
I Phil Silverman řek, že máma prej řekl:
"Spalte ho jen kousek."
Ale chtěla aspoň končetinu nebo něco,
co by položili do hrobu vedle ní.
Ale on to posral.
- Zmetek. - Nechal bys ho rozčtvrtit?
No, musíme i tak do mauzolea, když tam děda nebude pohřbenej?
Jo, chci. Pořád ho tam možná šoupnu.
Proti jeho vůli?
Chtěl bych se tam jenom podívat, jestli vám to nevadí.
Tak jo.
Mami, táta s tebou chce mluvit.
Dáš mi jednu?
- Fakt? - Jo.
Budem spolu pohřbení?
Petere...
Jsme v mauzoleu.
- Nutí tě to přemejšlet. - Tebe to nutí přemejšlet.
Chodíš s někým? Rád bych to věděl.
Tohle není vhodný místo ani doba.
Mluvíš se mnou jak s pacientem.
Ne jak s někým, za koho bylas 35 let vdaná.
Jo, měla jsem pár rande.
Chodíš s někým?
Přišla jsem ti pomoct rozhodnout se,
co s tátou udělat.
Nechci se hádat před dětma ani obnovovat naše manželství. No tak.
Dobře. Dej mi jen chvilku na přemejšlení.
Kouřím jen ve společnosti.
Na hřbitovech.
Debil jeden.
Já ho do tý zdi strčím, ať chce nebo ne.
A doufám, že vy uděláte pro mě a mámu to samý.
- Ty už taky kouříš? - Jo, jsem trochu ve stresu.
Z čeho ty máš stresy?
Nevím. Rodiče se rozváděj,
umřel mi děda, Nick zrušil svou svatbu.
Už jsem přiznal orientaci
a první, se kterým se vyspím
a něco k němu cítím, je ženatej se ženskou
a neplánuje ji opustit.
Pracuju
ve zkurveným Marriottu.
Všechny úspory jsem dal za Nickovu rozlučku,
takže moje budoucnost je docela nejistá.
Máš toho hodně na talíři.
Arroyo se ti neozval?
- Děláš si prdel? - Spals s Arroyem?
- Co je to s tebou? - Promiň.
Nemoh jsem jasnějc říct, ať to neříkáš.
- A mrzí mě to. - Mám strach,
že máš něco s mozkem.
Všichni ti to přejem.
- Tady nejde o vás. - Omluvil jsem se ti. Promiň.
Četl jsem, že není nic horšího
než žijící rodič. A až doteď jsem to nechápal.
Doufám, že až budeš pohřbívat mě,
budeš vzpomínat, jakej jsem byl dobrák.
Zase pojďme všichni litovat Petera. Pořád...
Naser si, Nicku.
- Co jsem proved? - Chlapi!
Nemůžu se zastat sám sebe?
Můžeš! Jen se nechci
hádat na hřbitově.
- Všichni si naserte. - Hej, no tak.
Mickey. Mickey.
Co?
Chci jen říct,
když jsme tu všichni, že...
že nechci...
abyste si mysleli, že všechno bylo pořád na hovno.
S mámou jsme si užívali vaši výchovu.
Jsem na nás hrdej za všech okolností.
Už můžu jít?
- Zdravím. - Dobrej.
- Moh byste se trochu ztišit? - Co?
V budově je zakázaný dělat rekonstrukce
po pátý odpoledne.
No, jen si věším plakát
a zbývá mi šroubek.
Můžete to udělat zítra po devátý?
A skončit před pátou?
Jasně.
Našel jsem básničku, co bych rád přečet.
"Až umřu, rozdejte, co ze mě zbude.
Dětem,
starcům čekajícím na smrt.
Chci vám něco zanechat.
Něco lepšího než slova
nebo zvuky.
Hledejte mě v lidech,
které jsem znal
či miloval.
A pokud mě nemůžete rozdat,
nechte mě alespoň žít ve vašich očích
a ne ve vašich myslích.
Milujte mě tak,
že se budou ruce dotýkat rukou,
těla dotýkat těl,
a tím, že vypustíte
děti,
které musí být volné.
Láska neumírá,
jen lidé.
Takže až ze mě zbude jen láska,
rozdejte mě."
Díky, Nicku. To bylo...
To bylo moc pěkný.
Tak jo.
Chceš to udělat?
Mám ho...?
Jo.
Jo?
Dobře.
Co je v tý bedně, tati?
Nechal jsem tátovi odříznout ruku,
než ho celýho spálili,
abych ho moh dát do zdi vedle mámy.
To je nechutný, tati.
Mám tu i nějaký rodinný fotky.
Máme s tebou jít na hřbitov?
Ne.
- Určitě? - Jo.
V sobotu jdu na kafe s Theou.
Přijede si sem pro nějaký věci.
Doufám, že to dobře dopadne, Nicku.
Můžem spolu pak zajít na večeři.
Díky.
Tak jo. Pak vám zavolám, chlapci.
- Mám vás rád. - My tebe taky.
- My taky. - Moc rád.
OTEC, DĚDEČEK, BÝVALÝ MANŽEL
Oh, chlapci.
Zavřete to?
- Fakt tam dals jeho ruku? - Jo, dal.
EXMANŽELÉ
České titulky Anna Jančíková S PRO ALFA CZ, a.s. 2024