Multe aspecte ale acestui film se bazează pe
violența colonială și traumele
pe care mulți Autohtoni le-au trăit, inclusiv îndepărtarea copiilor.
Unele scene ar putea fi tulburătoare sau pot provoca reacții în rândul publicului.
Onorăm experiența dumneavoastră.
INSPIRAT DIN FAPTE REALE
TURTLE CROSSING, MANITOBA, ANII 1800
Vreți să mâncați ?
Am zis: vreți să mâncați ?
E ziua voastră norocoasă.
Proviziile au sosit. Haideți, veniți !
Nu leneviți ! Mai repede !
Continuați ! Aproape ați ajuns !
Excelent. Haideți, veniți !
Apropiați-vă !
Și gata !
Foarte bine. Încă doi pași !
Excelent. Apropiați-vă !
Haideți, un mic efort, gata !
Haideți ! Foarte bine !
Apropiați-vă !
Haideți, veniți !
Apropiați-vă !...
Foarte bine. Avem...
făină, carne proaspătă,
legume și fructe.
Haideți, haideți, veniți. Haideți !
Foarte bine, tinere. Apropie-te, vino mai aproape.
Excelent, iată-te.
Și păcăleală de 1 Aprilie !
Păcăleală de 1 Aprilie !
Nu e nimic.
E o păcăleală de 1 Aprilie !
Domnule Quinn, destul.
E o glumă la naiba !
E o glumă !
Cum se spune glumă în limba Cree ?
A ?
Așa e, du-te.
Și voi, duceți-vă !
Haideți, dispăreți ! De sub ochii mei, plecați.
Dispăreți !
Ce gașcă de inuiliți nenorociți.
Am zis: vreți să mâncați ?
Bine, dacă vă e foame, mergeți la rezervația
care v-a fost oferită, paraziți nesuferiți și nemulțumiți !
Și veți merge...
acum, altfel...
... jur în fața lui Dumnezeu...
Traducere cu A.I.(gemini-flash-latest), Sincronizat şi corectat: Mannix
E timpul să mâncăm.
Vino să mă ajuți, Aline.
Cum s-a descurcat ?
Aline a prins unul.
Tye e un ajutor bun.
Va fi un vânător excelent într-o zi.
În ceea ce privește Persévérance...
Persévérance voia să facă din ei animale de companie.
Nu le voi mânca niciodată.
Creatorule,
îți mulțumim
pentru clipa prezentă și pentru veșnicie.
Creatorule, îți mulțumim
pentru toate.
Miroase bine, mamă.
E pentru tine, Aline.
Ești pregătită pentru mâine ?
Hei !
Da, mamă ?
Vino aici !
Dansul ăsta e doar pentru bărbați !
Ești minunată.
Sunt mândru de voi. Sunteți inima mea.
Aline...
Aline ?
De obicei, zâmbești când joci.
Sunt aici, acum.
Trebuie să ne îmbrăcăm.
O să întârziem la propria noastră nuntă.
Aș putea să rămân aici pentru totdeauna.
Și eu.
Dar viața are alte planuri pentru noi.
Grăbește-te !
PRIMĂRIA MONTREAL, 1942
Vrei să te retragi ?
Nu, e doar...
șiretul meu.
Hai, dă-mi.
Ești priceput !
Nu te obișnui prea mult cu asta !
Chiar asta îți dorești ?
Asta îmi doresc de când te-am cunoscut.
Bine.
Aveți inelul ?
O accepți pe această femeie ca soție legitimă ?
Da, vreau.
Îl accepți pe acest bărbat ca soț legitim ?
Da, vreau.
Vă declar soț și soție.
Puteți săruta mireasa.:
E o zi mare. Te căsătorești și pleci la război.
Vă mulțumesc că ați venit să fiți alături de noi. Apreciem mult.
Hei.
M-a bucurat să te văd. O să le spun totul lui tata și mamei.
Ai grijă de tine. Sunt serios.:
Mulțumesc că ați venit.
La revedere, Aline.
Ești bine ?:
Da, da.
Nu-mi văzusem fratele de mult timp.
El a fost mereu mai norocos decât mine.
Dar nu el te-a luat de soție.
Și asta mă face cel mai norocos om din lume.
- Vreau să fii... -... prudent.
Cred că va fi un război prudent.
Oprește-te din asta.
Voi fi prudent.
Am o soție, acum.
Voi fi prudent.
Te iubesc.:
Spune-o.:
Te iubesc.:
Nu există cuvinte de rămas bun în limba mea.:
Ne vedem curând.
Nici în limba mea nu există cuvinte de rămas bun.:
Pe curând.
INTERNAT PENTRU NATIVI, 1932
Domnule Miller.
Sora Ruth.
Bună ziua.
Este ora lecției de pian a Alinei.
Este ora 3.
Știu să citesc ceasul.
Da, soră.
Avem enorm de multă treabă, domnule Miller.
Un număr bun de copii sunt bolnavi.
Așa că trebuie să ne apucăm de treabă și să ne dublăm eforturile.
Știu că înțelegeți.
Mă scuzați, dar...
... nu știu dacă părintele Jacobs ar fi...
de aceeași părere, soră.
El dorește ca Alinea să cânte la o seară
săptămâna viitoare.
Așadar, trebuie să se pregătească
și să repete piesa pe care a ales-o el.
Este la biroul lui, dacă doriți să discutați cu el.
Nu, nu va fi necesar.
Distrează-te, Aline.
Îți vei relua sarcinile mai târziu.
Nu toată lumea are dreptul la privilegii.
Stați drepți în rând.
Lăsați ochii în jos.
Nu vă lăsați pe spate.
Stați drepți în rând.
Am primit o solicitare de la părintele Jacobs.
Și este o piesă de destul de complexă, dar...
cred că te vei ridica la înălțimea ei.
Da, domnule Miller.
Ți-am spus, îmi poți spune Thomas.
Bine.
Aș vrea să-ți închizi ochii, te rog.
Acum, îți voi lua mâna.
Și o voi așeza peste a mea.
Așa.
Acum, găsește-mi mâna stângă.
Vreau să asculți notele pe măsură ce le cânt.
Și lasă-ți mâinile peste ale mele.
Să-i dăm drumul.
Ce simți ?
Mă simt...
liberă.
Avem în comun dragostea pentru muzică.
Văd asta când te privesc.
Te poți simți liberă...
... în această cameră, Aline.
Poți fi liberă cu mine.
CENTRUL DE INSTRUIRE AL FORȚELOR ARMATE CANADIENE, QUÉBEC, 1942:
Drept în fața mea !
Odihnă.
Tu.
Sunt maiorul Stevens.
- Aline. - Spears. Știu.
Vei absolvi în curând.
Da, domnule.
Felicitări.
Și pentru căsătoria ta, de asemenea.
Este peste mări ?
Da, a fost trimis în misiune imediat după nuntă.
Știți unde este staționat soțul dumneavoastră ?
Este la Londra.
Și de acolo își va primi următoarele instrucțiuni.
Te vom trimite la Londra,
imediat ce vei absolvi.
Am înțeles că operatorii de cod Morse
erau bazați aici, în Canada, domnule.
Corect, dar punem la punct o operațiune specială.
Dosarul dumneavoastră indică faptul că sunteți Cree.
Da, domnule.
- Dacă asta ar crea probleme... - Nu, dimpotrivă.
Mai vorbiți fluent limba dvs. maternă ?
Nu e nimic de rușine.
Nu, domnule. Adică...
Da, domnule, încă vorbesc Cree.
Misiunea despre care vă vorbesc
implică alăturarea la o divizie secretă
în cadrul forțelor aeriene canadiene.
Este foarte confidențial.
Veți afla mai multe la fața locului.
Da, înțeleg.
Sunteți capabilă să păstrați un secret ?
Nu vreau să fiu nepoliticos, dar femeile...
... nu au adesea această capacitate.
Am experiență în domeniu.
Doriți să vă gândiți la oferta mea ?
Nu, domnule.
Ne vom revedea după ceremonia de absolvire.
24 de cuvinte pe minut, așa se spune ?
Da, domnule.
Vă mulțumesc pentru această oportunitate.
Domnule.
Aline.
Mâna ta stângă.
Asta nu mă împiedică să-mi fac treaba, domnule.
Am avut un...
accident în tinerețe.
Poate că putem remedia această situație.
Este ceva ce vă interesează ?
Da, domnule.
Mulțumesc.:
Mulțumesc.
CARTIERUL GENERAL AL ARMATEI CANADIENE, LONDRA, ANGLIA, 1942
Numele meu este Charlie Tomkins.
Sunt din Alberta, lângă Grande Prairie.
Sunt Métis Cree.
Bine ați venit.
- ... - Aline Spears.
Sunt Cree.
- Vreți să mă urmați ? - Da. Sigur.
Sistemul nostru constă în a traduce în limba Cree
mesajele primite și invers.
Vom începe chiar aici,
apoi vom merge în cealaltă cameră,
unde vom continua traducerea la telefon.
Nu este foarte complicat.
Dar există anumite lucruri pentru care
Cree nu au cuvinte.
De exemplu, nu există nimic pentru avionul Spitfire,
așa că l-am numit iskotew.
Foc.
Exact.
Pentru avionul Mustang, este...
Cal Sălbatic.:
Printre celelalte cuvinte folosite, sunt...
Albină. Șaptesprezece.:
Albină, ca în Bee.
Pentru bombardierele B-17.
Cum ați traduce următorul mesaj:
20 de bombardiere B-17 în raza vizuală ?:
Douăzeci...
Albină...
Șaptesprezece...
Puști.:
Excelent.
Veți primi coduri de pe teren în Cree,
apoi le veți traduce comandanților de acolo,
și invers.
Nemții tot nu ne-au descifrat codurile.
Cum v-ați păstrat limba ?
Coduri secrete.
Ne pregătim de mult timp, nu-i așa ?
Spuneți-mi Checker.
Foarte bine. Checker.
Școala noastră are 324 de elevi
pe care îi supunem unui regim strict.
Caloriile ingerate zilnic
îi mențin într-o stare de malnutriție.
Puțină carne, puține legume proaspete,
și o făină de proastă calitate
pe care am obținut-o la un preț foarte bun.
Prin urmare, limităm cheltuielile,
și, după cum puteți vedea,
asta ne permite să ne răsfățăm cu lux,
cum ar fi această masă somptuoasă.
Cred că uitați cel mai important lucru.
Cum colectați datele ?
Prin teste biochimice
pentru a măsura proteinele de creștere.
Avem și teste de aptitudini intelectuale
pentru a vedea dacă afectează capacitatea lor de învățare.
Nimic concludent până acum.
Evident, am observat o creștere a bolilor,
în special tuberculoza și rujeola.
Bolile se dezvoltă mai mult
în condiții de sărăcie.
Pe de altă parte, administrăm vitamine
și suplimente de fier la 126 dintre elevii noștri
și îi monitorizăm îndeaproape.
Ținem mâncarea sub cheie,
și ținem evidența pentru toate mesele,
pentru a analiza mai bine rezultatele.:
Perseverență.
Mi se pare excesiv.
Trebuie să mănânce mai mult.
Prostii.
Prostii, Thomas.
Sunt foarte îngrijorat de noua generație.
Este prea îngăduitoare.
Și, pe deasupra, proaspăt sosită în țară.
Cred că îi datorăm o mare favoare
patriei-mamă, domnule Miller.
Pentru că fără Anglia,
sistemul nostru de internate canadiene
nu ar fi văzut lumina zilei.
Internatele industriale...
Au fost abolite în 1843.
Internatele industriale i-au dat Angliei toată măreția ei.
Au servit la colonizarea Irlandei, Africii de Sud,
Australiei, Noii Zeelande,
și acum Canadei.
Indieni. Oricum, sunt doar indieni.
Lipsiți de cea mai mică capacitate de a evolua.
Cum se numește acel deputat...
... cel de la Afaceri Indiene ?
Și ce a spus exact ?
Că era soluția finală la problema indienilor.
Duncan Campbell Scott.
- Da, da, da, da ! - Exact, da !
Cel mai puțin ce putem spune este că...
Excelența Voastră nu vorbește des,
dar când o face, mergi direct la subiect !
Te rog, Thomas, nu face fața aia.
John A. Macdonald a spus că cea mai bună metodă
de a motiva un indian era să-l înfometeze.
Cum putem contesta vizionari ca el ?
Progresul nu cruță pe nimeni.
Thomas, du-te și roagă-o pe Aline să cânte Bach.
Piesa pe care am cerut-o.
... da.
Thomas !
O mică minune printre noi.
Este un adevărat mister cum o fată de rasa ei,
fără cea mai mică educație,
n-a avut niciodată acces la elementele culturale din jurul nostru,
reușește să cânte ca o mică minune.
Căile Domnului sunt într-adevăr nepătrunse, la urma urmei.
Și mila Lui nu are limite.
Tânărul Thomas are o veste bună de împărtășit.
Spune, dragul meu.
Am fost acceptat ca diacon.
- Bravo ! - Felicitări !
Pentru noua noastră recrută !
Noroc !
Bine ai venit în breaslă.
LONDRA, 1945
Ai slăbit mult.
Ești bine ?
Va fi bine.
Se spune că mai sunt câteva luni,
poate chiar...
două săptămâni.
O să avem în curând casa noastră.
Și o să ne facem o familie.
Nu am mai auzit cuvântul acasă de foarte mult timp.
Tu ?
Nu.
Va trebui să decidem unde vrem să trăim.
Ne vor da pământ după ce ne terminăm serviciul.
Nu prea aș conta pe asta.
Indienii care au fost trimiși înapoi în Canada nu au primit nimic.
Nici pământ, nici bani.
Nu te poți baza pe nimeni.
Lucrurile s-au schimbat.
Știu că tu crezi că...
... faptul că ești într-o unitate specială te face diferită.
Dar așteaptă, vei vedea.
Îți vor lua totul și nu-ți vor da nimic.
De ce nu poți să-i spui nici măcar propriului tău soț ce faci ?
Am depus un jurământ.
Serios ?
Și mie mi-ai depus un jurământ.
Asta nu contează, nu-i așa ?
Ce alte secrete îmi ascunzi, spune-mi ?
Despre ce vorbești ?
Cu câți bărbați ai dormit înainte de mine ?
Știu că...
... este ceva ce nu-mi spui.
Ai un secret.
Îmi pare rău.
Te iubesc.
Dar...
... războiul ăsta nenorocit nu se mai termină.
Războiul ăsta nenorocit nu se mai termină.
OLANDA, 1945
Adam, uită-te !:
Oprește asta...
Oprește... ce e asta ?
Totul se va rezolva.
Totul se va rezolva.:
Pari îngrijorată, Aline.
Operația la mână se va desfășura foarte bine.
Nu vei simți nimic.
Aș vrea să fie adevărat.
Ar fi putut fi adevărat.
Să facem o numărătoare inversă.
Zece, nouă, opt, șapte, șase, cinci...:
Patru...
Trei...
Doi...
Fugiți !
Te rugăm să ierți păcatele acestor copii.
În numele lui Iisus, mântuitorul nostru.
Chiar ai crezut că marea ta evadare va rămâne nepedepsită ?
Te așteaptă țeapa.
Când Dumnezeu ne ia un lucru...
... ne dă altul în schimb.
LONDRA, IULIE 1945
Era cântecul bunicii mele.
Ni-l cânta, mie și fratelui meu.
E cam devreme, nu crezi ?
Dacă cumva...
... lucrurile ar merge prost ?
O va face mai puternică.
O va face ?
E o fată.
Sunt sigur.
Îți e frică ?
Nu.
Ne vom descurca.
Dar tu ?
Da.
Mi-e frică.
De aceea sunt eu aici.
Am încredere în noi.
Tu pleci într-o săptămână, și...
și eu mai am o singură misiune.
Tu, tu vei...
în sfârșit să-ți recapeți folosirea mâinii stângi.
Poate chiar vei putea cânta la pian cu două mâini.
Și vom putea în sfârșit să trăim viața despre care am vorbit atât.
Vom avea acea fetiță, și apoi, vom avea un băiat.
Cred că te entuziasmezi prea tare.
Sunt pur și simplu atât de fericit.
Atât de fericit.
Ce s-a întâmplat ?
Vorbește-mi.
Când lucrurile...
... merg prea bine...
... întotdeauna mi-e teamă că vor veni să mi le ia.
Ești atât de fericit.
Nu vreau să stric totul.
Nu strici nimic, nu-ți face griji.
Războiul aproape s-a terminat.
Ce s-ar putea întâmpla ?
Nu știu.
Am doar presimțirea că...
... ceva teribil ne așteaptă.
Și că nu-i vom putea proteja.
Proteja de ce ?
De viață.
Asta e legea, Matthew.
Vei merge la închisoare dacă nu semnezi.
Nu vrei să mergi la închisoare, nu-i așa ?
Gândiți-vă puțin la educația pe care o vor primi.
Nu asta vrei, Janette ?
Ca copiii voștri să fie educați ?
Gândiți-vă bine.
Nu trebuie să trăiască în aceste condiții jalnice
pentru tot restul vieții lor.
Aceasta este șansa lor de a avea un viitor.
Ceea ce vreau eu,
este ca fiii mei să rămână aici, în casa lor.
Copiii au nevoie de părinții lor.
Avem grijă de ei !
Și da, îi iubim !
M-am săturat de aceste plângeri.
Ce trebuie să știe squaw-a,
este că poate merge la închisoare
și să rămână acolo foarte mult timp.
Asta nu ar fi în spricința copiilor dumneavoastră.
Decizie înțeleaptă, Matthew.
Într-o zi, familia ta îți va mulțumi.
Vei vedea.
Nu știm întotdeauna ce este cel mai bine pentru noi.
Și de aceea guvernul nostru și Biserica noastră
sunt în cea mai bună poziție să decidă.:
Mami... mami, uită-te la mine !:
Aline.
Vino.
Nu ! Lăsați-mă !
Nu !:
Mami ! Mami !:
Mami !:
Mami ! Mami !
Fă ceva ! Fă ceva !
Te blestem ! Ți-am spus să nu semnezi !
Ți-am spus că asta vor face.
Te blestem !
Te implor, Creatorule, nu asta ! Nu asta !
DEPARTAMENTUL DE JUSTIȚIE
Perseverență.
Va fi bine.:
Am ajuns. Treziți-vă !
Mami...
Ordura de om.
Ești doar un porc murdar !
Toată lumea afară.
PENITENCIAR PENTRU FEMEI MANITOBA, 1962:
Suzanne, sunteți deținutul numărul J-503445.
Rose, sunteți deținutul numărul J-503097.
Perseverență, sunteți deținutul numărul J-503448.
Tu ești numărul 58.
Numărul 58.
Înțelegi ?
Înainte !:
Sunteți deținutul numărul...
Târfa aia grasă.
La naiba !
Ce facem acum ?
Nu mi se pare chiar așa de rău.
Măcar avem o ușă încuiată care ne protejează.
Ne împiedică să ieșim, dar...
... îi împiedică pe ei să intre.
Amin, soră.
De unde ești ?
Sunt Déné, din Little Duck Lake. Tu ?
Sunt Cree.
Locuiam lângă Brandon.
Știi, sunt mulți Cree foarte faimoși
care au fost închiși aici.
În afară de tine, desigur.
Șeful Poundmaker, Șeful Big Bear...
Mă simt ca acasă, acum.
Și mai era și o nebună
care își petrecea timpul țipând.
Probabil e din tribul meu.:
La naiba.
Hei, ai copii ?
Da.
Trei.
Am semnat acte să-i văd cât mai curând posibil.
Investigatorul și doamna de la asistența socială au spus
că era cea mai bună metodă să-i recuperez.
- Dar tu ? - Mi-au luat fiul.
Este la o familie de plasament.
Nu l-am văzut de când s-a născut.
Îmi pare rău.
- E în regulă. - E trecutul.
Când va veni sora mea,
o voi ruga să mă ajute.
E bine !
Ai un plan de acțiune.
- În seara asta ? - Taci !
Ce vrei să spui ?
Vom aștepta să adoarmă toată lumea
și ca sora Theresa să fie singură de pază.
Te vei da jos din pat și vei târî până la cămara cu mături.
Și apoi, aștepți să vin să te găsesc, ai înțeles ?
Privește-mă, Perseverență.
Odată ce plecăm, nu ne vom mai putea întoarce.
Johnnie și Tye ne vor aștepta
în magazina de unelte.
Imediat ce drumul va fi liber,
ne vom îndepărta cât mai repede posibil.
Vom urma poteca de capcane până acasă.
Nimeni nu ne va căuta acolo.
O să ne revedem cu tata și mama, nu-i așa ?
Ne vom întoarce acasă și totul va fi ca înainte ?
Promiți ?
Promis.
Fii atentă.
Salut.
Arăți... bine.
Mincinoaso.
Acum tu.
Arăți bine, Perseverență.
... Ce spui.
Sunt cu adevărat oribilă.
Bine.
Putem trece la altceva.
Eu...
îmi pare rău că am lipsit la mormântul lui Adam.
S-a întâmplat acum șapte ani.
Nu e nevoie să-ți ceri scuze.
Se zice că te-ai stabilit în Toronto !
Aveam nevoie de un nou început.
Și merge cum vrei tu ?
- E bine. - Vreau să...
... să-ți găsești copiii mei.
Vreau să știu unde au fost trimiși.
Poți face asta ?
Voi face tot ce îmi stă în putință.
E promis ?
Promis.
Opt ani e mult, știi.
- Da. - Sunt obișnuită să aștept.
Și apoi, mă vor elibera pentru bună purtare.
Asta, mă îndoiesc.
Surioară, m-am schimbat.
Sunt complet reformată.
Da, sunt în AA, NA...
Învăț o meserie.
Ar trebui să spui că înveți o meserie,
Nu că înveți din meserie !
Ce bine e să te revăd.:
Orele de vizită s-au terminat,
doamnelor și domnilor. Mulțumesc.
Mă sfâșie inima să te las aici.
Asta ți-ai spus și atunci ?
Aline, așteaptă-mă ! Așteaptă-mă !:
Perseverență ?:
Perseverență !
Vino aici !
Hai !:
Da, tată ?:
Tatăl nostru care ești în ceruri,
sfințească-se numele Tău,
vie împărăția Ta,
facă-se voia Ta, precum în cer și pe pământ.
Dă-ne astăzi pâinea noastră cea de toate zilele.
- Hai, Tye ! - Aproape am ajuns !
Trebuie să mergem mai departe.:
Perseverență.
Spune-mi adevărul.
Pe ce drum au plecat ?
Nu sunt pe drumurile principale.
Nu ?
Nu te mai recunosc, Perseverență.
Ești atât de frumoasă, Perseverență.
Hai, fii cuminte și spune-mi unde sunt.
Imediat.
Te-aș putea ucide și să te îngrop în grădină,
și nimeni nu s-ar interesa de soarta ta.
Vorbește-mi, Perseverență,
sau să mă ajute Dumnezeu !:
Tye.
Trebuie să mergem mai departe.
Johnnie, nu mai respiră.
Ai făcut ce trebuia.:
Cum ne-au găsit ?
Femei indigene dispărute și ucise.
Mamă !:
Cățea nenorocită !
Du-te dracului, dobitocule !
Aline...
Ține-mă de mână.
Aline.
Poți să mă ții de mână ?
Nu te îngrijora deloc.
Nu sunt monștri sub pat.
El e deasupra noastră.
Te iubesc.
Taci din gura aia, curvă murdară !:
A plecat într-o lume mai bună.
- Le-ați anunțat pe părinții noștri ? - Trebuie să afle.
Ce ai vrea să le spun ?
Că tu și Johnnie ați plănuit să fugiți ?
Că ați decis să-l luați pe micul Tye,
și că a murit de frig ?
Le-aș putea spune că a murit de gripă,
ca mulți copii necurați care sunt aici.
Ar fi mai milostiv decât adevărul.
Plecați capul.
Doamne, Te rugăm să-i ierți pe Aline și pe Johnnie
pentru că au cauzat moartea fratelui lor mai mic.
Te rugăm să ierți păcatele acestor copii.
În numele Domnului nostru Iisus. Amin.
Johnnie...
părintele Jacobs te așteaptă în salonul lui.
Du-te la el imediat.
După acest dezastru, nu-ți vei mai vedea fratele aici.
Așa că, privește-l bine.
Perseverență, am lucruri de rezolvat cu sora ta.
E timpul să te întorci la căminul tău.:
Perseverență. Imediat.
Chiar ai crezut că marea ta evadare va rămâne nepedepsită ?
Vreau să-ți dai jos jacheta imediat.
Grăbește-te !
Excelent.
Te așteaptă țeapa.:
Mami ? Ce faci ?
Jake ! Vino aici !
Mami ?:
Mi-e dor de ei.
Tye...
era doar un bebeluș.
- Știu. - Știu, mami.
Ai găsit ceva
despre copiii Persevereței ?
Unde sunt ?
Aflăm tot mai multe.
Au fost adoptați, ți-am mai spus.
Sunt în Statele Unite.
Ți-am spus săptămâna trecută.:
Mami !
Mi-ai spus.
Știu că mi-ai spus.
Mami !
Trebuie să cobori de acolo.
Tu... Poți să cobori.:
Mami !
Cred că-mi pierd echilibrul.
Cred că mi-am pierdut echilibrul.
Vreau să cad.
Perseverența nu a dispărut.
E moartă.
Fața ei...
fața ei atât de frumoasă.
- Să intrăm în casă. - Bine, mami ?
E frig afară.
Mami, te rog.
Aș vrea ca tatăl vostru să fie aici.
Credeai că ești superioară tuturor ?
Nu, soră.
Credeai că acțiunile tale nu vor avea consecințe ?
Nu, soră.
Nu ești superioară mie.
Ești doar o mică indiancă nefericită printre altele.
Să vedem dacă vei mai fi specială
când nu vei mai putea cânta la pian.
Știu că te crezi de neatins,
dar Dumnezeu este atotștiutor,
și El va ști mereu ce faci.
Tatăl meu.
Taci !
Tatăl meu, ea a încercat să...
Ea este doar o indiancă,
dar nu era o indiancă ca celelalte.
Este un prodigiu.
O mică licărire de speranță, Ruth.
Într-un deșert de noroi și ignoranți.
Această copilă era simbolul
că metodele folosite în internatul nostru
sunt superioare celorlalte.
Dintr-o sălbatică, facem o pianistă internațională.
Înainte, era o posibilitate, dar nu și acum.:
Aline ?
Aline !
Are două coaste fisurate datorită căzăturii.
Și mâna ei...
Va mai putea cânta la pian ?
Îmi pare rău.
Nu voi mai putea cânta niciodată ?
Ai alte talente.
Vezi, când Dumnezeu ne ia un lucru...
... ne dă altul în schimb.:
Dumnezeul tău îmi ia totul.
Aline...
știu că suferi,
dar ai grijă ce spui.:
Adam, poți să te îmbraci ?:
Sunt deja îmbrăcat.
În fiecare duminică, te îmbraci elegant.
Și copiii noștri se îmbracă elegant.
Atât de șic.
Și în fiecare duminică, îmi pui aceeași întrebare.
„Poți să te duci să te îmbraci ?”
Nu mă mai întreba.
Ce vei face când se vor lua de bebelușii tăi iubiți ?
Ți-am pus o întrebare.
„Dragă Iisuse.
Dragă Iisus mic.
Te rog, ajută-mă să-i iert.
Lasă-i să ne sărute, pe mine și pe copiii mei,
dar ajută-mă să-i iert.”
Destul !
Aici chiar sunt de acord.
Nu crezi că e de ajuns ?
De ce nu mai bei un pahar ?
Ești bine ?
- Te-ai tăiat din cauza mea ? - Nu mă atinge.
Eu sunt problema.
Înțelegi ? Eu mi-am pierdut mințile.
Vor să mă lupt pentru ei,
dar nu vor să-mi dea de lucru.
Vrei să știi cât valorează un om indian în ochii lor ?
Aline, vorbesc cu tine. Vrei să știi cât valorez ?
Ochiul și piciorul meu...
fac 300 $.
Guvernul vrea să-mi dea 300 $ pentru picior și ochi.
Mi-au retras statutul de indian
pentru că am luptat în război,
dar nu pot fi cetățean canadian
pentru că sunt indian,
așa că nu am pensia de veteran.
300 de dolari nenorociți.
Presupun că asta se întâmplă
când crezi că războiul s-a terminat.
Nu pleca.
Nu pleca, rămâi cu mine.
Vom merge la cumpărături la supermarket.
Vom fi înapoi pe la prânz.
Ce prostie.
Să se ducă la dracu'.
Prin urmare, le putem permite să abolească
Legea Indigenilor și să-i facă cetățeni ai Canadei
ca toți ceilalți.
Dar în timp, am înțeles
că poate am fost prea teoretici, prea abstracți.
Foarte bine, James.
E timpul să te ridici.
O s-o facem împreună.
Atenție.
Haide.
Ești...
Toți trebuie să dăm dovadă de deschidere...
Ești...
In...
Indigenă ?
Veniți.
Nemulțumirea se simte
iar tensiunea crește de la o zi la alta,
deci importanța abordării subiectului într-un mod pașnic,
și cu respect.
Este de neconceput să renunțăm la luptă...
... mai ales
când suntem amenințați cu genocidul cultural.
Ieri, ministrul Afacerilor Indigene, Jean Chrétien,
a refuzat să aloce fonduri guvernamentale
și resurse unui comitet național de indigeni
care dorește să evalueze drepturile și tratatele popoarelor indigene.
Vestea a fost prost primită...
Puteți opri politica aia nenorocită ?
Mă doare capul de la ea.
Îmi pare rău, tată. Încă nu-mi mestec cuvintele.
Aline poate rezolva.
Și prim-ministrul nostru și-a exprimat și el părerea
pe subiect puțin mai târziu.
Așează-te o clipă, draga mea.
Ce e cu povestea asta cu Cartea Roșie ?
Indienii, iarăși !
Indienii cred
că pot avea tot ce vor.
În timp ce noi, tot ce facem,
este să ne rupem spatele ca să vă dăm
tot ce pentru ce am muncit atât de mult.:
Trudeau tocmai a fost în Noua Zeelandă
și a dansat cu maori. Ați văzut ?
E un personaj desăvârșit.
Acum trebuie să aibă o mare înțelegere
a ceea ce înseamnă să fii Indigen.
Și cred că Chrétien tocmai a adoptat un băiat inuit.
Poate că asta va ajuta la vindecarea rănilor care...
Ce fac copiii tăi, Aline ?
Ai un băiat și o fată, nu-i așa ?
Ai avut vreodată ambiții,
în afară de a spăla fundul bătrânului tatăl meu ?
Îmi pare rău, tată.
Am senzația că îmi petrec timpul cerându-mi scuze.
Puteți vorbi liber aici.
Fiica mea, Taylor,
va absolvi dreptul săptămâna aceasta.
De la Queens.
Și fiul meu, Jake...
a fost acceptat la Colegiul Regal de Arte.
La Londra.
În ceea ce mă privește, voiam să devin pianist de concert.
Dar...
viața decide pentru noi, uneori, nu-i așa ?
Lucrez ca femeie de serviciu ziua.
Și apoi, vin aici,
și spăl fundul bătrânului tău tată, în fiecare seară.
Pentru că noi, indienii,
încercăm doar să ștergem mizeria
pe care o faceți de decenii.
Jake, dragul meu, du-te și adu șampania !
Bine.:
Mamă ! E minunat !
Păcat că trebuie să-l tăiem.
- Eu zic că nu ! - Eu vreau să-l mănânc pe tot.:
Când eram mici,
aveam dreptul doar la o felie de tort,
dar cred că asta nu se aplică la tine.
Ba nu, unchiule Jake !:
E doar gelos.
Pentru fiica mea iubită, avocata.
Tatăl tău ar fi atât de mândru de tine.
Eu sunt.
Ai reușit.
Am reușit datorită ție, mamă.
Să bem înainte să înceapă cineva să plângă.
Percy, poți să lași să sune.
E rândul meu !
Ea trebuie să se miște.
Cum era bunicul meu ?:
Ca tine.
Pasionat.
Și...
strălucit.
Totul va fi bine.
Nu vreau să ți se întâmple niciun rău.
Nu lăsa pe nimeni să te rănească.
- Îmi promiți ? - E promis.
Poți să-l desenezi pe mâna mea ?
În limbă Cree. Mama zice că e în tine,
deci știi cum.
Mama ta a spus asta ?
Promit
Cântă-mi ceva, vrei ?
Vei deveni o pianistă incredibilă.
Ca bunica ta.
Miroși bine.
Tu miroși a cineva care bea de două zile.
E normal, beau de două zile.
Dar tu știi deja asta.
Și cred că vrei să-mi spui altceva.
Vrei să-mi spui...
că sunt încă atrăgător în ciuda tuturor.
Ai dreptate, asta voiam să spun.
Ești bine ?
Mai bine.
M-am relaxat.
Vrei să mănânci ceva ?
Nu te mișca deloc, iubirea mea.
Rămâi acolo.
Eu și băieții nu am strâns tot,
pentru că ne-am lăsat puțin purtați.
Așa că, o să plec,
și mă întorc imediat.
O să începem ziua cu dreptul.
Continuă să cânți.
Îmi place la nebunie să te văd așa.
Ești atât de frumoasă.
Bună, tu !
E timpul să te trezești !
Hai !
Salut, micuța mea marmotă !
Sus !
O să fac clătite !
Cu afine !
- Afine. - Afine.
Afine.
Da ! Vrei ?:
Ted ?
Sunteți încă aici, băieți ?:
Afine !
Hei, tu.
Nu ar trebui să fii aici.
Rugăciunile bunicii nu m-au părăsit.
Dar nici restul.:
Ești un băiat bun.
Ești preferatul meu.:
Hai, vino, Adam.
Joseph te va însoți.:
Lacrimile nu folosesc la nimic, aici.
Vei vedea lucruri pe care nu le vei uita niciodată.
Și trebuie să le ții înăuntru.:
Haideți, băieți. Vă duc la școală.
Face parte din tine.
Le vei face rău.
Îi iubesc mai mult decât orice.
Asta nu înseamnă că răul nu va prelua controlul.
Ca în cazul lui Joseph.
El nu a putut suporta. Cum ai putea tu ?
Voi reuși.
L-au forțat să bată alți copii.
L-au forțat să-ți facă rău.
Nu voi face niciodată asta.
Așa crezi, dar tu trăiești în mine mereu.
Nu mi-a fost trist când l-am văzut, dar am fost...
Ușurați.
Am fost ușurați.
Trebuie să fii cu adevărat un monstru
ca să te simți așa.
Adam !
Adam ! Adam !:
Mami ?:
Adam ! Adam, te rog !
Adam ! Adam !
Nu, te rog !
Adam ! Adam !
Ai spus că vom fi mereu împreună !
Ai spus că nu ne vom lăsa unul pe altul !
Iubitule, te rog !
- Mami ? - Nu !
Stai acolo. Stai acolo.
Nu te mișca.
VATICANUL, 2009
Se pregătește o zi istorică
de mult timp. În sfârșit, supraviețuitorii
internatelor pentru indigeni din Canada
au ajuns la Roma, în Italia,
pentru a dezvălui lumii întregi
ce a suferit poporul lor între zidurile acestor internate.
Vineri va avea loc audiența generală cu Papa,
și sperăm că mărturiile supraviețuitorilor
precum și informațiile adunate săptămâna aceasta
vor face lucrurile să avanseze.
Vă vom ține la curent cu evoluțiile
pe tot parcursul săptămânii.:
Frații și surorile mele,
aș dori să-i mulțumesc cardinalului
pentru că a organizat șederea delegației din Canada.
Țin să exprim tristețea noastră
pentru durerea cauzată
de conduita deplorabilă a unor membri ai Bisericii.
Ofer, de asemenea, simpatia și solidaritatea noastră sinceră
tuturor celor care încă trăiesc
cu consecințele șederii lor în internate.
Actele de agresiune nu pot fi tolerate în societatea noastră.
Vă mulțumesc tuturor și Dumnezeu să vă binecuvânteze.
Excelența Sa ar dori să știe dacă...
cineva dintre supraviețuitorii internatelor
dorește să ia cuvântul
pentru a fi auzit de Sfântul Părinte.
Mama mea ar dori să vorbească în limba ei.
În limba noastră, limba Cree.
Voi traduce ce spune ea.
„Numele meu este Aline Spears.
Sunt din națiunea Cree din Manitoba, Canada.
Am 86 de ani.”
„Aș dori să vă întreb dacă cardinalul Thomas Miller
este același cardinal Thomas Miller care a fost șeful
Comisiei Regale privind abuzurile sexuale în Canada.”
„Este același care a fost apoi la Sfântul Scaun
în ancheta privind abuzurile sexuale de la Vatican,
și care este acum trezorierul Vaticanului ?”
Da, este el.
Cardinalul Thomas Miller.
„L-am cunoscut pe Thomas Miller când avea 17 ani
și preda pianul la internatul unde am fost trimisă.”
„Apoi, a devenit diaconul Miller,
și mai târziu, părintele Thomas Miller.”
„Într-o zi, a devenit bărbatul
care m-a abuzat sexual când aveam 16 ani...
... și care m-a făcut însărcinată.”:
Pe rândul meu.:
Ești bine ?
Sunt bine, sunt doar obosită.
Tu ar trebui să te culci.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Nu voiam să te întreb.
Te reții.
Sunt gata să plecăm.
Știu.
Știu, mami.
Ai fost foarte puternică azi.
Vreau copilul meu.
Dați-mi copilul meu.:
Copilul tău s-a născut mort.
L-am auzit plângând.
Este viu, și știți asta.
Pentru tine, e mort.
E mai bine așa.:
Pentru cine ?
Nu știu.
Unde o duceți ?
O vor duce lângă râu ca să o îngroape.
O să vă denunț.
O să spun oricui vrea să mă asculte.
Chiar crezi că te va crede cineva ?
Dacă putem distruge viitorul cuiva călcându-l în picioare...
Cum ați putut ?
Cum ați putut să-i lăsați să facă asta ?
Nu am avut altă alegere.
Și tu ești femeie.
Nu mai ești copil
acum că ai și tu un copil.
Amândouă suntem prizonierele situației noastre.
Așa vă spuneți una alteia ?
Așa...
... vă iertați ?
Îmi pare rău.
Dacă asta vrei să auzi.
Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat.
Nu vreau scuzele dumneavoastră.
Vreau să mă protejați.
Îmi datorați asta.
Știți că o va face din nou.
Ești o indiancă.
Nu-ți datorez absolut nimic.
Și chiar dacă ar fi așa,
cum vrei să te protejez
când eu nu mă pot proteja nici măcar pe mine ?
Mi-ați furat protecția...
... din momentul în care mi-ați rupt mâna.
Știam.
Știam.:
Sunt obosită.:
Aproape ai reușit.
Va trebui să continui singură.
Unde mă duc ?
Vei afla curând.:
Mamă ?
Mamă.
Bebelușul meu.
Știu, fiica mea...
Știu.
Hai să te purificăm, acum.
Vârsta minimă este de 16 ani,
chiar și cu acordul unui părinte.
Are 16 ani, vă asigur.
Avem un tren care pleacă diseară spre Montreal.
Își va face antrenamentul acolo.
Poate pleca azi dacă vă convine.
Va fi perfect.
CARTIERUL GENERAL MANITOBA 04 OCTOMBRIE 1939 - BIROUL DE ÎNSCRIERE:
Nu vreau să mă duc.
Vreau să rămân aici cu tine.
Și vreau să-l văd pe tata.
Și pe Persévérance și Johnnie.
Vreau exact același lucru, fiica mea.
Dar singura modalitate de a ne asigura
că nu te vor trimite înapoi la acea școală, este...
să te trimitem la război.
E nebunesc, nu-i așa ?
Trebuie să-mi promiți că vei încerca să ne uiți.
Bine ?
Și mai ales, nu crede că ești egoistă.
Trebuie să acționezi așa, pentru că...
... pentru că tu ești viitorul nostru.
Vei fi tot aici când mă voi întoarce ?
Tatăl tău și cu mine vom fi mereu aici, știi bine asta.
Nu, vreau să spun: veți fi fizic aici ?
Voi face tot ce pot.
Nu mai este nimic pentru noi aici.
Noi nu mai existăm...
... fără copiii noștri.
Și ei nu mai există...
... fără părinții lor.
Mamă !
Aline. Ia asta.
Va veni un moment în viața ta când totul va fi absolut perfect.
Și când vei simți cum întunericul te amenință...
să-ți ia tot ce ai,
nu o lăsa să o facă.
Nu-i lăsa niciodată să câștige.
Vreau să duci viața pe care ai meritat-o mereu.
Mă auzi ?
E promis.:
Îmbarcare !
Îmi amintești de ea.
De mama mea.
Oamenii spun că eu le amintesc de tine.
Am ținut să te văd înainte să plec.
Au fost niște...
revederi destul de dramatice.
M-au pus în arest la domiciliu.
Trebuie să zbor spre Canada în seara asta.
Ca să înfrunt furtuna, după părerea lor.
Chiar dacă aș fi acuzat...
sau chiar găsit vinovat...
... de agresiune sexuală...
sinodul Bisericii va târâ procedurile.
Și cu puțin noroc...
voi muri între timp.
Sau murim amândoi.
O mică clemență ar fi binevenită,
din cauza vârstei noastre înaintate.
Oare nu le-am predat nimic pozitiv
elevilor noștri din internate ?
Nu ai scos niciun beneficiu din asta ?
Sunt sigur că v-am învățat ceva.
V-am transmis cunoștințe.
Cel mai important lucru pe care l-am învățat
apărând supraviețuitorii internatelor...
... care la vremea aceea erau doar copii nevinovați...
... este că, chiar dacă trăiau în sărăcie,
ei știau ce este iubirea.
Și în anii lor de exil...
... ceea ce le-ați învățat voi,
este să suporte cruzimea voastră nemiloasă.
Sigur, ea v-a trimis.
Sunteți fiica ei.
Avocata.
Ce faceți acum ?
Sunt comisar pentru Adevăr și Reconciliere.
Probabil erai sosia ei
în tinerețe.
Văd asta în ochii tăi.
A reușit să mai cânte ?
La pian ?
Da.
Evident.
Ea ar fi putut deveni...
Ar fi putut deveni multe lucruri.
Dar ceea ce a fost mereu, și va fi mereu...
... este o mamă excepțională.
Ce ați făcut cu copilul ?
Cum l-ați făcut să dispară ?
Nu știu ce insinuați.
Pentru ce fel de monștri ne credeți ?
Chiar vreți să răspund ?
A fost adoptat.
De un cuplu care...
nu putea avea copii.
Ce milostiv ! /Ce milă.
Presupun că nu există niciun document oficial ?
Un ultim lucru...
... Eminența Voastră.
Regulamentul privind internatele indiene
este doar începutul.
Comisia pentru Adevăr și Reconciliere
culege mărturii
dintre toți supraviețuitorii era internatelor.
Nu vă bazați pe bătrânețe sau pe timp...
ca să vă ofere cea mai mică clemență.
Numele vostru va fi pentru totdeauna
asociat cu prădătorul sexual care sunteți.
Și vă vom ține minte
ca protector al multor agresori de copii.
Aceasta va fi moștenirea voastră.
Drum bun.
Am spus tot ce am vrut să spun.
Acum știți totul despre mine.
Mă rog, nu totul, dar destul.
Gata, s-a terminat ?:
Lăsați-ne să vă luăm microfonul.
Da.
Mai este ceva ce ați dori
să ne mai spuneți astăzi ?
Povestea dumneavoastră probabil nu s-a încheiat.
Taylor, poți să-mi aduci
poșeta de lângă haina mea ?
Puteți să-i dați, e în regulă.
Ce este asta ?
Arată ca o partitură.
E o melodie și e o hartă.
Era singura modalitate de...
de a înregistra totul fără ca ei să știe.
Portativele reprezintă malul râului.
De aceea sunt rotunjite.
Cheia de Fa este sudul,
cheia de Sol este nordul.
Notele albe sunt copaci.
Și nota rotundă reprezintă...
locul unde...
unde ei...
unde l-au îngropat.
Pauzele sunt locurile unde ar putea fi alții.
Pe cine au îngropat ?
Este locul unde se odihnește fratele meu mic, Tye.
A murit la opt ani.
În timp ce... încercam să fugim.:
Mami.
Sunt bine, te aud.
Îmi pare rău.
Voiam doar să mă asigur că totul e în regulă.
Vreau să mă întorc acasă.
Știu, mami.
Sunt...
Sunt obosită.
Cred că această poveste m-a epuizat.
Toată viața mea m-a epuizat.
Stăm aici doar un minut.
Tu ar trebui să te căsătorești.
Ce ?
De ce nu tu să te căsătorești ?
Nu se știe niciodată.
Poate îmi găsesc un bărbat,
acum că am 86 de ani.
Ar fi bine să avem un bogat în familie.
Vezi asta ca pe un sacrificiu.
Sunt atâtea lucruri pe care nu le știam.
Nu voiam să-ți pun o povară în plus pe umeri.
Ai fost mereu atât de serioasă,
având grijă de toată lumea.
Tu ești vocea mea.
Tu...
ești visul meu.
Și Jake ?
Focul meu interior.
Bunic ?
Dragostea mea.
Și toți cei pe care i-am pierdut ?
Ei sunt măduva mea.
Ei sunt oasele noastre.
Ești diferită.
În ce sens ?
Am impresia că îți iei rămas bun.
Nu spunem la revedere.
Spunem nikawapamitin.
Nikawapamitin.
Hai. Hai să ne pregătim pentru concertul lui Percy.
Te voi revedea curând.
Te iubesc atât de mult în acest moment.
Iluminată de lumină.
Ești atât de frumoasă încât aș plânge.
Și dacă am tot ce am.
Este pentru că mi-ai lipsit atât de mult.
Ești ancora mea.
Te voi regăsi acolo.
Unde zilele vor fi mereu perfecte.
Te voi regăsi pe vârful dealului.
Sunt liberă.
Vântul în păr.
Raze de soare pe față.
Șoptind.
Ești ancora mea.
Ești în oasele mele.
Continuă să strălucești.
Ești atât de frumoasă încât aș plânge.
Continuă să strălucești.
Ești ancora mea.
Ești focul meu interior.
Ești cântecul meu.
În visele noastre, în visele voastre.
În oasele noastre, în oasele voastre.
Acest vis se întinde pe generații.
Crezi că dorințele se pot îndeplini ?
Poate părea imposibil...
... dar nu vă înșelați.
Aline.
Eu sunt Adam.
Suntem bine aici.
Mi-ai lipsit.
Și dacă am tot ce am.
Este pentru că ești ancora mea.
Ești în oasele mele.
Continuă să strălucești.
Ești vocea mea.
Îți promit.
Continuă să strălucești.
Ești ancora mea.
Ești focul meu interior.
Ești în oasele mele.:
Știam că locul ăsta era nesănătos din clipa în care am pus piciorul acolo.
M-au dus la internat
într-un vehicul care semăna cu cele folosite pentru transportul vitelor.
Am ajuns la internat cu frații și surorile mele.
Preoții și călugărițele au sosit,
iar frații mei au plecat într-o parte, surorile
în altă parte, și nu i-am mai văzut niciodată.
Sistemul de internate mi-a furat limba,
cultura...
și, și, identitatea.
Violența psihologică...
violența fizică, violența sexuală...
am văzut atâtea lucruri acolo,
lucruri pe care nici banii, nici terapia nu le vor șterge din mintea mea.
Și ne frecau cu dezinfectant,
ca și cum am fi niște animăluțe purtătoare de boli.
Uneori, mâncarea pe care le-o serveau era
atât de proastă încât îi făcea să vomite.
Personalul și supraveghetorii își serveau ouă și bacon
în celălalt capăt al cantinei,
ca și cum ar fi fost regi și regine.
Viața în internatele pentru indigeni era ca la închisoare.
O viață de închisoare pentru o crimă pe care nu o comisesem.
Singura noastră crimă era că eram Autohtoni.
Nu ne-au învățat să iubim.
Ne-au învățat frica.
Îmi amintesc că am fost trezită și scoasă din cămin...
... și apoi...
... am fost agresată sexual de preot.
Viața în școlile rezidențiale pentru nativi ucide sufletul copiilor.
Spuneau că vor să scoată indianul din copil,
dar umanitatea ne-au luat-o ei.
Preoții și călugărițele și-au încălcat datoria
față de copiii indigeni care le-au fost încredințați.
Ne-au distrus.
Problema reală erau ei.
Nu eram eu sau ceilalți
copii din internat, noi eram doar copii.
Comisia pentru Adevăr și Reconciliere a
identificat trei mii două sute de copii decedați
în internatele indigene, dar numărul real este mai mare,
în ciuda lipsei de documente care să o dovedească.
Președintele Comisiei, Murray Sinclair,
afirmă că numărul copiilor decedați ar putea ajunge la șase mii.
Nu vreau să mă văd ca o supraviețuitoare.
Vreau să lupt pentru a promova justiția, bunăstarea și vindecarea.
Supraviețuitoare a unui internat indigen
Nu au reușit să ucidă Indiana din mine !
La sfârșitul anilor 1800, guvernul canadian
a preluat controlul asupra tuturor aspectelor vieții indigenilor.
Aceste politici permiteau guvernului să separe forțat
Între începutul anilor 1800 și 1996,
Mii de copii au murit din cauza condițiilor precare
în care trăiau, a abuzurilor fizice,
psihologice și sexuale pe care le-au suferit.
În 2008, guvernul Canadei a prezentat scuze oficiale
și a înființat Comisia Adevăr și
Reconciliere pentru a despăgubi supraviețuitorii
în cadrul Acordului de soluționare privind școlile rezidențiale indiene,
În 2022, o delegație de supraviețuitori indigeni
și de activiști s-a întâlnit cu Papa Francisc,
care și-a prezentat scuzele pentru agresiunile dezolante
comise de membrii Bisericii
Deși aceste scuze istorice au fost bine primite de mulți supraviețuitori,
Doctrina Descoperirii nu a fost abordată, iar rolul Bisericii
și al guvernului Canadei în înființarea școlilor rezidențiale indigene
Corpurile a mii de copii de la școlile rezidențiale continuă să fie descoperite
Puteți contacta linia telefonică de sprijin
pentru școlile rezidențiale indigene la 1-866-925-4419, 24 de ore din 24.