17 ÅR TIDLIGERE
Om du reiste til den stjernen, er den 680 lysår unna.
Jenter kan jo ikke matte, men det er langt.
Saken er, Belinda,
at jeg ser opp på nattehimmelen, og den er så vakker,
og jeg tenker: "Hvordan kan jeg fange dette?
Hvordan kan jeg feire bursdagen din og glede meg over øyeblikket for alltid?"
Så jeg kjøpte…
dette.
- Gratulerer med dagen. - Takk.
Du kunne brettet papiret og spart på det, men samme det.
STJERNESERTIFIKAT
Jøss.
Så det betyr at den stjernen er din. Den stjernen der.
Som skinner ned på oss.
- Må det stå "Miss"? - Er du gift?
- Nei. - Da er det "Miss".
- Liker du den, eller… - Ja. Beklager, Alan.
Ja. Dette er det fineste noen har gjort for meg.
- Takk. - Skal bare kysse deg.
17 ÅR SENERE
POLITITELEFONKIOSK
POLITITELEFON GRATIS FOR OFFENTLIGHETEN
Så hvem beit deg? Var det en hund? Var det en mann?
Var det kona di?
Hun er takykardisk på 120, systolisk på 70.
Hun har fått ett gram TXA,
fem milligram morfin og ett gram intravenøst…
Jeg har ringt datteren din, og hun er på vei.
Vil du ha noe mer? Hva med en kopp te og en sandwich?
Intensivavdeling
- En lege ser etter deg. - Ja, akkurat. Vi ses i morgen.
- Nei. - Bare ett lite navn.
Det er ulovlig å dele ut privatadresser.
- Se der borte! - Hva?
Au da. Unnskyld.
Linda! Ikke rør granolaen.
- Den er min. - Det er Belinda.
- Det var Kristine, ikke meg. - Hun sa det var deg.
Kan dere dempe dere? Noen av oss må på jobb i morgen.
Hva i…
Er dette en spøk? Dere er ikke virkelige roboter, er dere?
For det er helt latterlig.
Dere ødelegger alt! Og husverten er… ikke hyggelig.
Hvor har dere tenkt dere?
Beboerne må bli på rommene sine.
- Ikke si at han må på do. - Missbelindachandra?
- Hva? - Er du Missbelindachandra?
- Hvordan vet du hva jeg heter? - Navn bekreftet.
- Deres Majestet. - Hva sa du?
- Du må bli med oss. - Hva om jeg ikke gjør det?
Du drepte katten.
- Katten er irrelevant. - Den var ikke min.
- Katten er fortsatt irrelevant. - Hva vil du med meg?
Vi kommer fra stjernen Missbelindachandra. Vi trenger deg som vår dronning.
Hva mener du med stjernen Belinda?
- Missbelindachandra. - Nå tuller du.
Hva er det som skjer?
- Kjenner du Lucy i nr. sju? - Ja.
Si at katten hennes har flyttet på landet.
Jeg er visst dronningen av det ytre rom. Si det til politiet. Og mor og far.
Stakkars mor og far.
Si at robotene kidnapper meg. Si at jeg er glad i dem.
Pass på deg selv, Belinda. Ha det.
Transmat iverksatt.
De sender meg opp!
Belinda!
- Du har ikke sett meg. - Belinda!
ROBOTREVOLUSJONEN
Dere har ikke riktig person. Det var Alan som kjøpte den.
Mr. Alan Daniel Budd. Gå og hent ham!
Har ikke sett ham på 16 år. Han flyttet til Margate.
Si at han skylder meg 50 pund.
- Hva er det der? - Nedstigning om 500 sykluser.
Kan noen si hva i helvete som skjer? Det var Alan. Alan Daniel Budd.
Seksten år. Femti pund. Gå og hent ham. Daniel Budd.
Hva var den tingen?
Hva?
Ok.
Dette er kompliserte ting.
Går inn i bane rundt Missbelindachandra en.
En planet som heter Belinda?
Takk og pris, noen å snakke med. Be robotene om å slippe meg, vær så snill.
- Velkommen til Missbelindachandraville. - Ikke du også.
Jeg er folkets representant. Jeg heter Sasha 55.
Og på vegne av hele missbelindachandraheten
- ønsker jeg vår dronning velkommen. - Ja da. Men kan du be disse bøllene…
Og vi adlyder robotherrene våre i alt.
- Hva? - Robotherrene våre.
Missbelindachandrabotene.
- Så de er sjefene? - La oss hylle robotene.
Er det… Hva skjer?
Opprørere i Nordsonen har startet opptøyer.
Så robotene slipper missbelindachandrabomber.
- Dreper de dem? - Robotene må adlydes.
Hjelp oss, vær så snill.
- Pusse, pusse. - Veien til Missbelindachandra
må vaskes og pusses.
- Akkurat. Takk. - Pusse, pusse.
- Akkurat. - Pusse, pusse.
Missbelindachandra, gå mot dronningtronen.
Pusse, pusse.
Og hva skjer nå?
Planeten Missbelindachandra en vil feire ditt kongelige bryllup.
Gratulerer, Deres Majestet!
Hva mener du med bryllup? Hvem skal jeg gifte meg med?
En tennplugg?
Den store AI-generatoren. Se!
Hør etter, innbyggere av Missbelindachandra en.
Ingen hjelp kommer. Overgi dere og bøy kne for meg.
AI-generatoren føler ingen medlidenhet. Ingen vennlighet. Ingen nåde.
- Og jeg skal gifte meg med den? - Den krever ekteskap.
Se!
Den bindende kontrakten om stjernene kan kanskje fortsatt redde folket.
Robotene er nødt til å bringe henne til meg,
så metall og hud kan forenes i Miss Belinda Chandra.
- Forenes? - Dronning og maskin slått sammen!
Se!
Jeg adlyder maskinen.
- Jeg sier nei. - Dessverre har du bare formell makt.
- Påtvunget ektestand starter. - Hvorfor er alt så sinnssykt?
Hvorfor er alt på denne planeten så dumt?
Jeg tror at vår utpekte historiker kan forklare det.
Han kan snakke.
Det var en gang planeten vår var forent. Hør.
Robotene og menneskene levde bare sammen i fred.
På.
Men for ti år siden forandret alt seg.
Meg.
For akkurat den dagen satte Robotrevolusjonen i gang.
Takk.
Hva?
Takk for at du lytter til historien min.
- Forsiktig. - Ok.
AI-generatoren utviklet seg videre og ble helt perfekt.
Robotene.
Den ba soldatene sine erobre alt liv her.
Defekte.
Ingen vet hvorfor. Det er et stort mysterium.
Kan'ke.
Så de mektige robotene marsjerte gjennom hele verden.
Høre.
Folk kjempet imot dem, men de er svake.
Hvert.
De ba om vennlighet og håpet på fred.
Niende.
Men så erobret AI-generatoren dem alle uten unntak.
Ord.
Robotene. Defekte. Kan'ke. Høre. Hvert. Niende. Ord.
Så, tusen takk skal du ha.
Tusen takk.
Skjønner.
Jeg er veldig takknemlig for din store visdom.
Bra.
Med hele folket under kontroll så Generatoren utover.
- Opprørere. Den så… - Opprørere.
…etter den første Miss Belinda Chandra. Kjemper.
Og dermed vendte den seg mot planeten jorden. Imot.
Den fant skaperen og tok deg med hit.
Veldig.
Den visste at metall og kjøtt måtte forenes.
Snart.
Dette er et faktum, og så ett til.
- Når? - Jeg kan bekrefte at tidspunktet…
er nå!
- Å, herregud. - Utslett alle opprørere.
- Ødelegg! - Vaporiser.
Konsentrer skuddene!
Ødelegg.
Vaporiser.
Vapor…
Ødelegg.
- Kom igjen! - Må løpe. Nå!
- Trekk dere tilbake! - Vaporiser.
Belinda, jeg er doktoren og skal få deg ut herfra.
- Nei! - Du gjør ikke en god jobb.
Jeg lover at du kan stole på ham. Han kom som en fremmed,
og etter bare seks måneder stoler jeg på ham.
Ta henne med hjem. Og ta så meg med til stjernene.
Det er en avtale.
Deltautgangen. Jeg dekker deg. Ta henne med og løp!
Ok.
Nei!
- Dronning Belinda vil overgi seg til oss. - Doktor, vi må ut herfra.
- Men vi er fanget. - Kom! Vi lader opp.
De er borte. Alle sammen.
Jeg beklager, doktor. Vi mistet dem.
Doktor!
Pusse, pusse.
Men… Hva er det?
Kom igjen. Greit. Øyne!
- Da kan de ikke følge etter. - Håper dette er verdt det.
- Hva? - Ok.
Det er ikke min feil. Ikke noe av dette. Ikke hysj på meg.
- Det var leit med vennen din. - Sasha.
Sasha 55. Hun var hyggelig mot meg.
Hun var nydelig.
Hun er død.
- Akkurat. - Pusse, pusse.
- Å nei.
Lille venn.
Jeg beklager, men robotene kan spore deg opp og finne oss.
Du må vekk.
Av.
Beklager.
Nå, Miss Belinda Chandra, har vi en verden å styrte.
Velkommen til Nordsonen.
Diplomet fra Stjerneregisteret er interessant.
Om jeg har rett, er dette farlig.
Unnskyld meg, er dette i.v.? Har dere grunnleggende i.v.?
- Er det væske eller medisin? - Simolin.
- Det er væske. - Ok.
- Den er tom, kan jeg bytte den? - Vær så god.
Simolin, i.v., sanferrik, der borte. Desinfiser med mylos, Deres Høyhet.
Simolin, mylos. Skjønner.
Jeg skal starte en ny vakt på mandag.
Mundy Flynn. Jeg er en ordinert anglikansk marinesoldat.
Hva? Holder det å se på? Noen ting endrer seg aldri.
Det er alltid en doktor som står der, mens sykepleierne jobber.
- Hva heter du? Doktor hva? - Bare doktoren.
Hva?
- Kalles du "doktoren"? - Ja.
- Greit. Jeg er sykepleieren. - Doktor og sykepleier. Et godt team.
La oss ta en kikk på deg.
Hva med deg, har noen fått sett på deg?
Det går bra. Skulderen er visst ute av ledd.
- Å ja? Er skuldrene her som på jorden? - Stort sett.
Glem det. Det er andre som har det verre…
- Bare hvil den i et par timer, ok? - Takk.
Å, herregud! Det er som et…
- Røntgenteppe. - Røntgenteppe?
Uten stråling. Og se.
Hovedforskjellen mellom mennesker og missbelindachandraheten
er at i stedet for nyrer og lever blir alt renset her,
i et organ som heter paskulumet.
- Som et andre mellomgulv. - Akkurat.
- Mellomgulvet beskytter det som en kappe. - Er det bedre enn hos mennesker?
Det er farlig å prøve å avgjøre hvilken kropp som er best.
- Det er det sanneste jeg har hørt i dag. - Og se…
HJERTE ÉN HJERTE TO
- Har du to hjerter? - Dunk, dunk.
Aldri i livet. Kan jeg… Er det greit om jeg…
Jøss!
Det er så underlig. Men paskulum-mannen
- har ikke to hjerter. - Nei da.
Jeg tilhører ikke missbelindachandraheten. Jeg er fra en annen planet.
Ok. Et annet romvesen.
Legg det til listen.
- Hva gjør du her? - Jeg kom for deg.
- Hvorfor det? - Jeg fikk høre om deg fra noen.
Det er en lang historie, og jeg må være forsiktig med tidslinjene.
Men han sa navnet ditt som om du ville bli viktig.
Men det er jeg ikke. Virkelig ikke. Jeg skjønner det ikke. Hvorfor meg?
- Problemet er det. Diplomet. Har du ditt? - Originalen?
Men AI-generatoren har det samme.
- Ja, så den har en kopi. - Det er ikke en kopi.
Det er akkurat samme diplom. Se.
Det er eldre fordi det har vært her lenger. Men det har den samme riften.
- Akkurat som mitt. - Det er samme gjenstand to ganger.
Mener du at det er samme diplom på en tidsreisemåte?
- Tidig-vidig. - Hva?
- Ja. - Er jeg seks?
Men det er fascinerende. For jeg har ventet lenge på deg.
Men da du ble tatt av robotene, var jeg hos deg. Når var det for deg?
Jeg vet ikke. Det har gått…
- to timer? - Det var seks måneder siden for meg.
Jeg så raketten i hagen din.
- Var du hos meg? - Ja, og jeg jaktet på deg.
Jeg fulgte etter deg. Men følte du et blaff da du var i raketten?
Et "sjvupp"?
Seksten år.
- Ja. Alt sa "sjvupp". Vi "svjuppet". - Det var bruddet i tid.
- Som betyr? - Alt er ute av synk.
Grensen mellom her og jorden spretter rundt i tid.
Du forlot jorden 24. mai 2025. Jeg fulgte etter, men da jeg landet…
Hei, roboter.
…tok robotene romskipet.
Nei! La være! Jeg kan hjelpe dere.
Jeg har bodd her i Underbyen i seks måneder.
Så møtte jeg Sasha. Og hun tok seg av meg.
- Så leit. - Ja, hun var…
Sasha var fantastisk.
- Og hun døde mens hun hjalp deg. - Det er ikke Belindas feil.
Du behøver ikke å slåss for meg, takk.
Og det er ikke min feil. Ok?
Er det en ordre fra dronningen? Et kongelig dekret?
- Du er like ille som robotene. - Ok.
Det er Manny. Han er snill. Jeg lover. Jeg er lei for det.
Jeg har bodd her med opprørene og prøvd å hjelpe til.
Det har tatt tid å bli forfremmet til historiker
så jeg skulle slippe inn i tronsalen den dagen du kom.
Noen er glad for å se meg.
Det var verdt det. Og du er ikke problemet. Det er det diplomet.
- For du har alltid hatt det, hva? - Ja, det hang på veggen.
Det betydde ingenting.
Robotene må ha fått det fra fremtiden. Men da de tok det med tilbake hit…
Sa det "sjvupp".
- Tilbake til fortiden. - Skjønner.
Men det reiste lenger enn seks måneder. Det dro 5000 år tilbake og ble en myte.
Jeg har sett filmer. Når man får to utgaver av det samme
som møtes i tid, så eksploderer de?
Ja! Om du får de samme atomene i samme rom, sier tidslovene nei.
Bang.
Jeg tror jeg tar dette. Og jeg skal passe godt på det.
Så er dette jobben din? Er du en slags tidsdetektiv?
Nei.
Det går bra.
- Søk dekning! - Hold taket, Manny!
- Alt dette er din skyld, dronning Belinda. - Nei.
Bli der.
Pusse, pusse.
Jeg må komme til minnebankene. Jeg sa til Sasha at det var nøkkelen.
De er topphemmelige. De bevoktes av en hel robotfalanks.
De vil vise hva som gikk galt.
For folket og robotene har en stor og lang historie.
Dere har vært venner i århundrer. Og så endret alt seg.
En natt for ti år siden.
- Men hvorfor? - Vent.
Vent nå litt.
- De har funnet oss. - Vi må få deg ut, Belinda.
- Jeg gjorde dette. - Manny!
Ta dokumentene. Bli med Shago, Belinda.
- Denne veien. - Nei, jeg gjorde dette!
Opprørere, dere må overgi dere.
Senk våpnene, alle sammen. De er her for meg.
Senk våpenet, Manny.
- Nå. - Du forrådte oss.
- Jeg redder dere. - Bel. Hva har du gjort?
Jeg er lei for det. Men folk dør. Og det er min feil.
Fordi jeg heter Miss Belinda Chandra. Det er på tide å ta ansvar for det.
- Belinda. - Hysj. La henne snakke.
Robot, hør på ordene til dronningen din.
La menneskene være.
Ta meg.
Dronning av vår store planet, hjertet ditt kan trygle og gråte,
men jeg skal heve deg.
Men, vent litt, kan jeg si noe?
Om du lar Belinda være og forenes med meg, da vil du få et mye bedre resultat.
Du er historikeren. Du bevitner hendelser, du deltar ikke.
- Men hun vil ikke overleve prosessen. - Du må være taus.
Det går bra. Når jeg blir en del av maskinen, kan jeg snakke til den.
- Kanskje jeg kan føre den mot fred. - Seremonien starter.
Pusse, pusse.
Hei, lille venn. Jeg tror ikke du vil være med på dette.
Men takk. Gå med deg.
Pusse, pusse.
Forvandlingen vil bli en verden uten sorg eller medlidenhet.
Du vil oppnå ro i sjelen, fred og glede. Med meg.
- Ro i sjelen, fred og glede. - Hva skal jeg gjøre?
Gå mot den store AI-generatoren.
Jeg gjør dette for dere, husk det. Når jeg er borte, stans krigen.
Vi skal hedre deg og huske ditt offer, Missbelindachandra.
Ok. Bare husk meg som Belinda. Bare glem "miss".
Har aldri likt det.
Den kvelden sa jeg til Alan: "Hvem sier 'miss'?"
Er du gift?
- Hva? - Hva?
Er du gift?
- Det er det han sa. - Hvem da?
Det var ordene hans. Vent litt.
Er du…
Endelig.
Du kjenner meg.
Belinda, min elskede.
Se!
Alan?
Det er ikke AI.
- Det er Al. - Alan Budd?
Belinda.
Å, herregud. Er alt i orden, Alan?
Jeg er suveren.
- Det må gjøre vondt. - Jeg er hinsides smerte.
Jeg forstår ikke. For himmelens skyld, Alan.
Hva gjør du her? Jeg trodde du flyttet til Margate.
Stargate.
- Men hvordan endte du… - De kom til meg om natten.
- Er du Alan Budd? - Hva i helvete?
Å, herregud. Det er min feil.
Jeg fortalte dem om Alan. Jeg sa at de skulle…
Alan Daniel Budd. Gå og hent ham!
Ok.
Så robotene dro og hentet Alan. Men for å gjøre det dro de gjennom tidsbruddet.
- De sa "sjvupp". - Så de dro tilbake…
Ti lange år.
Han landet før Robotrevolusjonen.
Jeg finner glede hinsides smerte.
- Men du har drept folk. - Fordi han elsket det.
Mener dere at det er som et spill? Med roboter, byer og lasere.
Og dere sier at dette er mitt? Jeg kan bestemme reglene og vinne.
Gi meg det.
Jeg føler meg sterk. Mer enn noen gang før.
- Jeg føler kraft. - Velkommen til denne verdenen, jordboer.
Men jeg må tilstå
at denne robotteknologien virker som den ligger ti år foran vår.
- Er det greit om jeg spør… - Nei. Absolutt ikke.
Ødelegg ham.
Du startet revolusjonen.
- Men hvorfor? - Bel, hvorfor gjorde du det slutt med ham?
Fordi…
Og når vi blir gift, syns jeg ikke du bør gå i så trange klær mer.
Og ikke mer teksting etter 20.00.
- Ok? - Kjære Alan, nei.
Fordi alt du gjorde, var å korrigere meg.
Og rynke på nesen og himle med øynene. Og kjefte på meg!
Å, herregud.
Du har tatt partnerkontroll og gjort det til full kontroll av hele planeten.
- Hvordan kan du leve med deg selv? - Det er poenget. Det kan han ikke.
- Han er verdens konge! - Nei.
Hvert niende ord. Hjernen din er forbundet med maskinen via en sløyfe med åtte deler.
Så i hver tale, ved hvert niende ord, er tankene dine frie.
Hvert niende ord forteller oss sannheten.
Hjelp meg. Redd meg. Smerte.
Du er født til å reise. Du er ment for meg, Belinda.
For et perfekt bryllup. Dine tanker underordnet mine.
- Incelplaneten. - Si ja, Belinda.
Ellers vil volden vare for evig.
- Jeg kan hjelpe deg og skille biolenkene. - Ingen flere ord!
Beklager. Jeg har ikke noe valg.
Han vil ikke stanse. Sinnet hans vil fortsette.
Se på meg!
Du vil adlyde meg, Belinda.
Hold fast i diplomet.
Min brud. Bli med inn i ekstasen og friheten.
Pusse, pusse.
Jeg beklager.
Bel!
- Hva skjedde? - Au.
Du trengte en tidsherre som kunne ta smellet.
Jøss! Bel, vennen min!
Jeg for akkurat gjennom hele livet ditt som ei kule!
Tidsbruddet sendte meg, svusj!
Og, Bel!
Du er fantastisk, Belinda Chandra.
Du og jeg har kjent hverandre i årevis.
Men hvor er Alan? Hvor ble det av ham?
Jeg tror
at han er mikroskopisk.
- Mener du… - Han er en sædcelle og et egg.
Pusse, pusse.
Farvel, Alan.
- Dette stedet er sinnssykt! - Å ja!
Gled dere, roboter!
Frigjort fra Alan Budd-generatoren skal vi gjøre opp for oss
og leve i harmoni med folket for å gjenoppbygge verden.
Se, doktor.
Skatten min!
- Vis at du er glad i meg! - Jeg så den boksen i rommet.
- Er det TARDIS? - Er hun ikke utrolig?
Det vil bli trangt med oss begge to i den.
Det fins fortsatt et mysterium. Hvordan får robotene fatt i dette i fremtiden?
Løs mysteriet ditt etter at jeg har kommet hjem.
Ok.
Tilgi. Gjenoppbygg, folkens.
Skift navnet på solsystemet, kanskje.
Vi tenkte å begynne med å gi denne bygningen et nytt navn.
For å ære dem vi har mistet. Dette er nå Sasha 55-fortet.
- Takk. - Og jeg må si dette.
All ære til deg, dronning Belinda fra jorden.
- Vi hyller deg, Belinda, jordens dronning. - Vi hyller deg, Belinda, jordens dronning.
Takk.
Og lykke til.
Nydelig. Da drar vi. Ok? Kom an.
Dette er latterlig.
Om man syns dette var sprøtt, er dette sprøtt.
- Den er større på innsiden enn på utsiden. - Ja, jeg vet det.
Få meg hjem, nå.
Den 24. mai 2025. Vakten min starter 07.30. Tusen takk.
Men vi behøver ikke å skynde oss på grunn av tidsherren.
Tidsmaskinen.
- Er dette en tidsmaskin? - Bang.
For det er noe som allerede forbinder oss, Belinda.
Mer enn roboter.
Jeg har vært i fremtiden
og møtt din etterkommer på en planet langt borte, i det 51. århundre.
Hun het Mundy Flynn.
- Så hun ut som meg? - Prikk lik.
I det 51. århundre? Sier du om 3000 år?
Skal det være et sammentreff?
Det er det jeg er bekymret for.
For den genetiske forbindelsen er utrolig. Er det bare en tilfeldighet eller noe mer?
Det er umulig å la være å tenke
at det kanskje er meningen at vi skal være i forbindelse.
Er dette skjebnen? Sier du det til alle jentene?
Sa du det til Sasha? Hun stolte på deg, og hun døde.
Du testet DNA-et mitt uten å be om tillatelse engang. Herregud.
- Du er farlig. - Unnskyld.
Det var utilgivelig.
Jeg ber om unnskyldning fra dypet av begge mine hjerter.
Jeg er ikke et av eventyrene dine.
Nå ber jeg deg, doktor, om å gjøre det rette.
- Jeg skal ta deg med hjem. - Takk.
- Det gikk fort. Er vi fremme? - Nei. Vi er…
Er det sånn den virker? Vi spretter liksom hjem?
Noe er galt. Som om vi blir avvist.
Vi spretter vekk fra 24. mai, og det er umulig.
Det er helt galt.
Hjelp, vi er ute i rommet.
Halvveis mellom Missbelindachandra og jorden.
- Er det på grunn av tidsbruddet? - Nei.
Nei, jeg stengte det. Dette er…
Jeg vet ikke hva dette er.
Ok, la oss se. Akkurat nå virker den ikke.
Greit.
Noe stanser oss.
Noe sender oss vekk fra jorden den dagen vi reiste.
- Hvorfor? - Jeg sa det, doktor. Få meg hjem!
- Jeg holder på. - Nei.
Dette kan være en omvei, Miss Belinda Chandra,
men hold deg fast, for dette vil bli litt av en tur.
MAI 2025
NESTE GANG
- Er vi faktisk i 1952? - Miami i Florida. Femten stykker forsvant.
Filmen fortsetter å vises for en tom sal. Nifst, hva?
Gjør dere klare. For her kommer jeg.
Oversatt av: S. Marum