Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- אני מתגעגע אלייך, מכשפה -‬
‫- גם אני -‬
‫- אמאיה‬ ‫"כשהאהבה מפליגה" -‬
‫- נדבר הלילה?‬ ‫מצטער. יש לי תוכניות -‬
‫- תוכניות? מסתורי -‬
‫- חכי ותראי… -‬
‫ראקל מנדוזה?‬
‫כן. תודה.‬ ‫-בבקשה. להתראות.‬
‫"החיים אפורים כשאת לא כאן‬
‫"אמרי לי שאת מרגישה כמוני‬
‫"אמרי לי שאת אוהבת אותי, אמרי לי‬
‫"כשהאהבה מפליגה"‬
‫את שומעת אותי?‬
‫תרצי ללמוד ביחד?‬
‫- זה הכול? -‬
‫תצטרכי להפעיל את הדמיון.‬
‫עצמי עיניים.‬
‫דמייני שאני שם,‬
‫נכנס לשיעור שלך.‬
‫אבל אף אחד לא יכול לראות אותנו.‬
‫ארס?‬
‫אתה שומע?‬
‫ארס?‬
‫- מבעד לחלוני: מעבר לים -‬
‫יש מבקרים הרואים בסרוונטס‬ ‫כאומן שהתנגד לממסד,‬
‫וישנן מספר סיבות לתמוך בקביעה זו.‬
‫הוא מתח ביקורת על הפוליטיקאים. הוא ביקר…‬
‫- בוקר טוב‬ ‫אני בשיעור -‬
‫הוא אפילו העז לבחור בדמות נשית‬ ‫אשר אמרה "נולדתי לחופש".‬
‫- אולי יותר מאוחר? -‬
‫יחסית לסופר בן המאה ה-16…‬
‫- יש לי משמרת במסעדה! -‬
‫…הוא הקדים את זמנו.‬
‫גברת מנדוזה.‬
‫אלא אם את מסמסת לסרוונטס בכבודו ובעצמו,‬ ‫אציע לך להניח את הטלפון.‬
‫קחו את ידכם והניחו את היד השנייה כאן.‬
‫ולחצו.‬
‫מישהו יודע כמה פעמים יש ללחוץ‬ ‫לפני ביצוע הנשמה מפה לפה?‬
‫ארס?‬
‫תוכל לענות על שאלתי, בבקשה?‬
‫כשהכול טוב, קל לזרום עם החיים.‬
‫אבל כשהדברים משתבשים,‬
‫מתחילים לפקפק… בכל דבר.‬
‫למה אני כאן?‬
‫- איך הבחינות? -‬
‫זה מי שאני רוצה להיות?‬
‫האם אני טוב מספיק?‬
‫- נכשל -‬
‫מי החליט שאלמד רפואה?‬
‫האם זה היה הרעיון שלי?‬ ‫או שהייתי שבוי בדימוי מסוים שלי כאַרֵס?‬
‫- מכשפה -‬
‫- סוללה חלשה 1% -‬
‫היי, ארס!‬
‫- AR3S‬ ‫שיחה שלא נענתה -‬
‫אני לא מפסיק לחשוב על המרחק בינינו.‬
‫אני חושב על 2,000 הקילומטרים‬ ‫ביני לבין ברצלונה.‬
‫- מכשפה‬ ‫אתה יכול לדבר? -‬
‫המרחק ביני לבינך.‬
‫אני לא מפסיק לשאול את עצמי…‬
‫אם כדאי להמשיך עם זה,‬ ‫או אם אני באמת רוצה לעשות את מה שאני עושה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני לא יודע מה אני עושה פה,‬ ‫למה באתי הנה, ואם אוכל להמשיך.‬
‫אני רק יודע שאני צריך לראות אותך.‬
‫- אני מרגישה שעבר כבר נצח. לילה טוב.‬ ‫היי. אני מתגעגע אלייך -‬
‫"השירה היא תמיד מסע לחיפוש האמת."‬ ‫והאמת מתישה.‬
‫- AR3S‬ ‫יש לך תוכניות לליל סנט חואן? -‬
‫לכן מגיע לכם חופש.‬
‫היי! אבל תעשו לי טובה, בסדר?‬ ‫אל תשכחו הכול בקיץ.‬
‫ראקל מנדוזה, אוכל לדבר איתך לרגע?‬
‫כן.‬
‫חבל שבילית את שנת הלימודים‬ ‫בבהייה בטלפון שלך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני אומרת לך את זה‬ ‫משום שאני רוצה שהסטודנטים הטובים ביותר שלי‬
‫יהיו הכותבים הטובים ביותר.‬
‫אבל אני חוששת שזה לא המקרה.‬
‫כתב היד שלך, "מבעד לחלוני"…‬
‫הוא טוב מאוד.‬ ‫זה קצת מעצבן אותי, אבל הוא טוב.‬
‫תראי. זה האימייל של חברה שלי,‬ ‫היא מוציאה לאור.‬
‫שלחי לה את כתב היד כשתגיעי הביתה, כן?‬
‫וכשתיפגשי איתה, כבי את הטלפון, בבקשה.‬
‫את לא עובדת על אף אחד.‬
‫הבנתי את זה כשסילקו אותי מהשיעור.‬
‫לא תאמיני מה קרה.‬
‫ידעתי! אמרת לארס שתרצי מערכת יחסים פתוחה.‬ ‫-אני לא רוצה קשר כזה.‬
‫אם בליל סאן חואן‬ ‫אשרוף את הסיכומים שכתבתי על דנטה‬
‫לאיזה ממעגלי הגיהינום אגיע?‬
‫לא יודעת. הרי אתה התלמיד הכי טוב בכיתה.‬ ‫-אבל אני לא הכותב הכי טוב.‬
‫יש לך תוכניות לסן חואן?‬ ‫-אני אישאר בבית.‬
‫וואו, נכנסת ישר לתוך המעגל הכי עמוק.‬
‫הבטחתי לאימא שלי שנבלה יחד וזה מה שנעשה.‬
‫בטח.‬
‫תעדכני אותי אם תשני את דעתך…‬ ‫או אם תחליפי תירוץ.‬
‫נתראה בגיהינום!‬
‫את מתכוונת לספר לי או לא?‬
‫אין לי מה לספר, דני.‬
‫זה נראה כמו פורנו של ספרנים, ראקל.‬
‫פלירטטתם.‬ ‫-לא.‬
‫את מסמיקה.‬
‫דניאלה, הוא סתם בחור בקורס. זה הכול.‬
‫הוא הזמין אותך למסיבת סן חואן, לא להתחתן.‬ ‫-אבל אני לא רוצה לבוא למסיבה.‬
‫מי לא רוצה לבוא? את, או ראקל הקודמת,‬ ‫שהשתגעה בגלל השכן הסנוב שלה?‬
‫דניאלה…‬ ‫-אני לא מבינה מה את מוצאת בארס.‬
‫מי יודע מה הוא עושה שם.‬ ‫-אני זו שלא רוצה לבוא למסיבה, כן?‬
‫ראקל הזו. אני.‬
‫מה שתגידי.‬
‫אבל את מצאת את אהבת חייך תוך רגע‬
‫והיית רק איתו…‬
‫סליחה, אבל זאת אפשרות גרועה, בעיניי.‬
‫היית דבוקה לטלפון שלך במשך חודשים.‬
‫מסיבת סן חואן קטנה לא תזיק לאף אחד.‬
‫טוב, גרגורי, תיהנה בקיץ. כל טוב.‬
‫לא תגידי לי שלום?‬
‫יושוואה!‬
‫מהר! זה מקרה חירום! חיפשתי אותך חצי שעה!‬
‫איפה הטלפון שלך?‬ ‫-מה קרה?‬
‫נחש מי חזר.‬
‫אין לי מושג. הספייס גירלז?‬
‫ארס הידלגו.‬
‫מה נעשה?‬
‫את מה שתמיד עשינו.‬
‫נהיה שם.‬ ‫-איפה?‬
‫איפה שלא יהיה, דניאלה. עם ראקל.‬
‫איפה בדיוק? יש לי קשרים.‬
‫בואי נלך.‬ ‫-לא.‬
‫קדימה, דניאלה. בבקשה.‬ ‫-טוב.‬
‫זה דחוף, לא? בואי.‬ ‫-טוב.‬
‫אם אשבור ציפורן, אתה תשלם על זה.‬
‫הכידון חופר לי בין הרגליים.‬
‫זה טוב או רע?‬
‫אני אגיד לך בעוד מאה מטר.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫לחופש.‬
‫יש לי עבודה ביום שני.‬ ‫-ולי יש קורס קיץ בסטוקהולם ביום שני.‬
‫טוב. אז מה כל זה?‬
‫הייתי חייב לראות אותך.‬
‫אפילו רק קצת.‬
‫הבאתי לך כמה בגדים מהבית שלך.‬
‫אימא שלי הייתה בבית?‬ ‫-לא.‬
‫איך נכנסת?‬
‫אני מכיר את החלונות אצלך.‬
‫טוב. תשאירי הכול כאן. אני אפתח למטה.‬
‫טוב.‬
‫הילדה הקטנה… מי זו?‬
‫קלאודיה.‬
‫אימא שלה עבדה אצלנו. תמיד היינו יחד.‬
‫היא ג'ינג'ית?‬
‫את באה?‬
‫יש כאן כפר סמוך.‬
‫פסטיבל סן חואן יתקיים ביום ראשון.‬ ‫נלך לשם, אם תרצי.‬
‫הבאת אותי לכאן כדי להרשים אותי?‬
‫לא. זו לא הייתה הכוונה שלי.‬
‫יש לך את הסיסמה לווייפיי?‬
‫אולי כדאי ש…‬
‫אני צריכה לשלוח מייל.‬
‫טוב.‬
‫טוב?‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫שלום?‬
‫חכי, אראה אם יש כאן מישהו.‬ ‫-טוב.‬
‫שלום?‬
‫שלום.‬
‫מה…‬ ‫-מה אתה עושה פה?‬
‫ואתה?‬
‫שלום!‬ ‫-שלום!‬
‫החבר שלי הזמין אותנו.‬
‫ככה?‬
‫רגע.‬
‫זה יותר טוב?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. ואת?‬
‫כן.‬
‫אני חושבת שאני קצת עייפה.‬
‫כן. גם אני.‬
‫זה הגיוני, נראה לי.‬ ‫לא נפגשנו כבר הרבה זמן.‬
‫כן.‬
‫מה יש?‬
‫לאצבע יש את הטעם שלי…‬ ‫-כן?‬
‫כן.‬ ‫-תני לי לבדוק.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫כל כך.‬
‫אם התרחקנו בחודשים האחרונים,‬
‫בוא נחפש אחת את השני‬ ‫עד שנמצא את עצמנו שוב.‬
‫טוב?‬
‫טוב.‬
‫קשה לי להמשיך ככה.‬ ‫-איך?‬
‫אתה מסתיר את הקשר שלנו, ארטמיס.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-אני לא מסתיר כלום.‬
‫ארטמיס.‬
‫ארטמיס!‬
‫החדר של אחיך מבולגן.‬
‫את יודעת איפה הוא?‬
‫לא. אין לי מושג.‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫רציתי לבקש ממנו קונדום.‬
‫אחד יספיק?‬
‫בעצם, קח שניים. או שלושה.‬
‫אתה חושב שהאחים שלך טיפשים?‬ ‫ברור שהם יודעים מה קורה בינינו.‬
‫אז זהו זה, מה?‬ ‫-פשוט מטופש להסתיר את הקשר שלנו.‬
‫את מכירה את ההורים שלי.‬
‫את יודעת איך חונכנו.‬ ‫-בטח שאני יודעת. הייתי שם.‬
‫טוב…‬
‫אולי זו הבעיה.‬
‫אני עובדת בשביל המשפחה שלך,‬ ‫לומדת בערב, עוזרת לאימא שלי‬
‫ועדיין מוצאת זמן להיות איתך.‬
‫אבל אם מבחינתך אני רק עוזרת בית,‬
‫אז חבל שהתשתי את עצמי במשך 24 שעות ביממה.‬
‫חכי רגע…‬
‫מה אוכל לעשות?‬
‫תתנהג כמו בן זוג,‬ ‫ולא כמו בן למשפחת הידלגו.‬
‫אם אתה רציני בקשר אלינו, תוכיח את זה.‬
‫אני רציני בקשר אלינו.‬
‫באמת?‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫אני אעשה את זה, טוב?‬
‫איך הלימודים?‬
‫לא נכנסתי לשיעורים.‬ ‫-הפיצה הגיעה!‬
‫ואתה? למדת לשחות?‬ ‫-פיצה!‬
‫הפיצה עם הפפרוני שלי, אפולו.‬ ‫אל תתקרב אליה.‬
‫כמעט הרגת אותי.‬
‫פחד קטן למשפחת הידלגו, צעד ענק לאנושות.‬
‫כן.‬
‫נחמד לאכול פיצה על הים, לא?‬
‫אני שמח שבאת.‬ ‫-מה תרצה?‬
‫את הפיצה הצמחונית.‬ ‫-צמחונית?‬
‫מישהו צריך להשגיח עליך.‬
‫לארטמיס יש משהו לספר לכם.‬
‫שמישהו יתקשר למשטרה!‬
‫חבורת בטלנים התנחלה בשטח שלי.‬
‫לא הייתם אמורים לטוס הבוקר?‬ ‫-המלון שלנו ביוון הוצף.‬
‫ראינו בפרופיל של אפולו שאתם כאן.‬
‫נחמד שהבאתם את העוזרת.‬
‫קלאודיה, תני לנו שתי כוסות יין אווה‬ ‫ונחגוג את המפגש הזה.‬
‫שלום, בן.‬ ‫-תרצה יין?‬
‫כן, בבקשה.‬ ‫-מה איתך, ארס?‬
‫קלאודיה, תביאי כוסות לכולם.‬
‫תרצי מים?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫מי אתה?‬
‫הרווק המבוקש.‬
‫- מבעד לחלוני, כתב יד -‬
‫- שליחה -‬
‫- במקומך הייתי שולח את זה. זה אדיר -‬
‫- קראת אותו? -‬
‫- ברור. ביום ששלחת לי אותו.‬ ‫אני הסוכן שלך -‬
‫- באמת? לא ידעתי -‬
‫- כן. ואני מציע לך לשלוח אותו -‬
‫- תהיי בטוחה שאשב בשורה הראשונה‬ ‫כשתציגי את הספר -‬
‫- תודה שקראת.‬ ‫אפילו ארס לא קרא אותו עדיין -‬
‫בני זוג באים והולכים.‬
‫חברים הם לנצח.‬
‫אתה רוצה לשתות?‬
‫אנחנו בני חמש?‬
‫אתה רוצה לשתות?‬
‫זה יעזור לי לישון?‬
‫זה יעזור לך לחשוב.‬
‫שכחתי את הטעם הזה.‬
‫מה המצב בסטוקהולם?‬
‫אני לא יודע.‬
‫תמיד יהיה לך מקום ב"אלפא 3".‬ ‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫תזכור את זה, טוב?‬
‫שלום?‬
‫אנה.‬
‫שלום?‬
‫עוד לא פתחנו.‬ ‫-אני רק צריכה שני בקבוקי מים.‬
‫יש לך תירוץ יותר טוב?‬
‫את לא זוכרת?‬ ‫הבטחת לאימא שלך שתבלי איתה בסוף השבוע.‬
‫כן.‬
‫יש לכן מקום פה בסביבה?‬
‫רק לסוף השבוע.‬
‫טוב.‬
‫זו המסעדה של ההורים שלי.‬
‫אני לרוב עובד, אבל תתקשרי אליי.‬ ‫נוכל להיפגש עם אימא שלך או בלעדיה.‬
‫המקום הזה לא השתנה בכלל.‬
‫ארס.‬
‫גרגורי.‬
‫עבר הרבה זמן, מה?‬ ‫-שנתיים.‬
‫כן. לא באת בקיץ שעבר.‬
‫כן, לא הייתי בסביבה.‬
‫הזוכה העתידית בפרס נובל לספרות,‬ ‫ראקל מנדוזה.‬
‫אנחנו לומדים יחד.‬
‫נעים מאוד. ארס.‬
‫תבקש חתימה לפני שהיא תתפרסם.‬
‫למה?‬
‫היא הכותבת המוכשרת בקורס שלנו‬ ‫והסיבה שאני נהנה ללמוד לתואר.‬
‫השגת ציונים מעולים בעצמך.‬ ‫-כדי להרשים אותך. למרות שלא הצלחתי.‬
‫אימא שלה תמיד מפריעה לנו.‬ ‫כבר חצי שנה שאני מנסה ונכשל.‬
‫אימא שלך? למה?‬
‫אני זזה.‬
‫כמעט זכית בה.‬
‫אנחנו יודעים מה קורה‬ ‫כשמישהו מנסה להתחיל עם מישהי בנוכחותך.‬
‫אני מבטיח שלא אתערב.‬
‫שכחת את המים.‬
‫זה לא היה מצחיק.‬
‫בא לך לשחות?‬
‫ויסקי?‬ ‫-בטח.‬
‫היי, סופיה.‬
‫נאכל כאן או במסעדה?‬
‫תחליטי את, אני…‬
‫בואי אחריי.‬
‫רגע!‬
‫אל תסתכלי עליי ככה, מכשפה.‬
‫חשבתי על מה שאמרנו.‬
‫חשבתי על זה שנצטרך לחפש‬ ‫עד שנמצא את עצמנו.‬
‫ומה חשבת?‬
‫חשבתי…‬
‫שתוכל להתחיל לחפש כאן.‬
‫ארס!‬
‫היי!‬
‫ארס!‬
‫היי!‬
‫לשם!‬
‫מגבת, אדוני?‬ ‫-תודה.‬
‫אלוהים!‬
‫מה נשמע?‬ ‫-טוב.‬
‫ומה שלומך?‬ ‫-אלוהים, טוב לראות אותך!‬
‫מה נשמע?‬ ‫-מה העניינים?‬
‫יופי. הכול טוב.‬
‫את בטח ראקל.‬
‫נעים מאוד.‬
‫אני ורה. נעים מאוד.‬ ‫ארס לא מפסיק לדבר עלייך.‬
‫זו אימא שלי, קמילה.‬
‫את זוכרת שסיפרתי לך עליו?‬ ‫-כן!‬
‫כבר לא יכולתי לחכות לפגוש אותך!‬
‫שמעתי הרבה דברים טובים על אלפא 3.‬
‫אבא שלי ואחי מנהלים את החברה,‬ ‫ההערכה מגיעה להם.‬
‫אתה מורד בדיוק כמו ורה.‬
‫בגלל זה אתם מתאימים.‬
‫אימא! אל תקשיבי לה.‬
‫בזמן האחרון היא אומרת מה שהיא רוצה.‬ ‫היא שכחה מהנימוסים.‬
‫אין לי נימוסים, אבל יש לי עיניים.‬
‫אלוהים.‬
‫תמשיכו. סליחה.‬
‫הלו?‬
‫כן, כמובן…‬
‫לא. תני לי עוד. אני בחופש.‬
‫אל תגזים, חואן.‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-מה אני עושה ביאכטה שלי?‬
‫לא, טוב…‬ ‫אימא שלי מפליגה בים התיכון בכל קיץ.‬
‫אני לא בטוחה שהזכרתי את זה.‬ ‫אבל אמרת שאתה תהיה פה.‬
‫אז החלטתי להצטרף אליה.‬
‫באתי להשגיח עליה. בפעם האחרונה,‬ ‫היא כמעט נפלה מהסיפון בוונציה.‬
‫זה היה מפחיד. היית צריך להיות שם.‬
‫גם אימא שלי ביקרה בוונציה פעם.‬
‫יותר מדי תיירים, מה? כאילו…‬
‫ורה…‬ ‫-מה? לא, זה נחמד.‬
‫סתם צחקתי. אני מתה על ונציה.‬
‫באמת. עם התיירים והכול.‬ ‫לאימא שלך יש טעם נהדר. באמת.‬
‫ואם את הבת שלה, היא בטח יפהפייה.‬
‫תודה.‬ ‫-יש לארס הרבה מזל.‬
‫תשתו משהו?‬
‫אולי תישארו לארוחת ערב?‬ ‫דומיניק הוא שף נהדר.‬
‫"קוויזין פרנצז".‬
‫מה דעתכם?‬ ‫-"פרנסז".‬
‫"פרנסז".‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫"פרנסז"…‬
‫מה דעתכם?‬
‫כן, בטח.‬
‫אז, אומנות? אני מתה על זה.‬ ‫-כן.‬
‫מה אתה לומד?‬
‫ההורים שלי חושבים שאני לומד משפטים.‬
‫ומה אתה באמת עושה?‬
‫אני תוהה מה לעשות.‬ ‫-אני מתה על זה.‬
‫את מתה על הכול, מה?‬ ‫-ראקל עדיין לא סיפרה לי מה היא עושה.‬
‫אני לומדת ספרות.‬
‫הומניסטית…‬
‫תני לי לנחש. את מתה גם על זה.‬
‫אז איך זה לבלות עם מישהו‬ ‫בעל מוח מדעי כמוהו?‬
‫האמת, ראקל שכנעה אותו ללמוד רפואה.‬
‫באמת?‬ ‫-בגלל שזה מה שהוא אוהב.‬
‫איזה יופי.‬
‫כמה מתחשב מצידך. זה מלמד על האופי שלך.‬
‫מה את היית עושה?‬ ‫-עם ארס?‬
‫הייתי קושרת אותו ושומרת אותו לעצמי.‬
‫ברור.‬
‫סתם צחקתי.‬ ‫האמת שסטוקהולם התגלתה כבחירה מעולה.‬
‫המסיבות מטורפות כמו הלימודים.‬
‫זה הגיוני. ברור.‬
‫בכל אופן, ורה חוגגת יותר ממני.‬
‫כן, מי היה זה שחשב לרקוד ערומים בשלג?‬ ‫-מה?‬
‫הייתי ממש שיכור, אז לא…‬
‫בדיוק. בילינו כל הלילה‬ ‫וגרמנו לברומיד להתפוצץ בשיעור פרמקולוגיה.‬
‫הייתם ערומים ביחד?‬ ‫-ואני לא קשור לעניין עם הברומיד.‬
‫טוב. בטח.‬
‫אבל אתם יודעים מה האמת?‬
‫אתה נראה כמו ילד טוב. זה מה שכולם אומרים.‬ ‫אבל הוא לא ילד טוב בכלל.‬
‫הוא לא? ספרי לנו.‬
‫לא, האמת… הוא טוב מאוד. אפילו משעמם.‬
‫יש לך מזל, ראקל.‬ ‫-ראקל תפרסם את הרומן הראשון שלה.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫היא עורכת אותו ועובדת עליו כל השנה.‬
‫לא סיפרת לי את זה.‬
‫כן, טוב…‬
‫חברת ההוצאה לאור ממתינה‬ ‫שתשלח להם את כתב היד שלה.‬
‫אלה חדשות מעולות! מזל טוב.‬
‫כדאי לכם לקרוא אותו.‬ ‫הספר נקרא "מבעד לחלוני".‬
‫על מה הספר?‬
‫זה הסיפור של ראקל ושל ה…‬ ‫-יושי, די.‬
‫סליחה.‬
‫הספר פשוט מעולה.‬ ‫-מתי תשלחו אותו?‬
‫היי.‬
‫הכול ממש יפהפה, נכון?‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-למה?‬
‫השתלטתי על כל השיחה.‬
‫את מפרסמת ספר ואנחנו מדברים על מסיבות.‬
‫אני לא מפרסמת כלום.‬
‫אפילו לא דיברתי עם ההוצאה לאור.‬
‫למי את כותבת?‬
‫אומרים שסופרים תמיד כותבים למישהו. נכון?‬
‫למי את כותבת?‬
‫לאבא שלי.‬
‫הוא היה סופר.‬
‫הוא "היה"?‬
‫הוא מת כשהייתי קטנה.‬
‫אבא שלי נטש אותי ואת אימא שלי.‬
‫אז היא פגשה את קרלוס ואז הכול הסתדר.‬
‫אבל כשגדלתי, היינו רק שתינו.‬
‫תראי, אני יודעת שרק נפגשנו,‬
‫אבל תאמיני לי,‬ ‫אני מבינה איך את מרגישה בקשר לספר.‬
‫ביליתי כמעט שנה בלימודי רפואה‬
‫ואני עדיין לא יודעת‬ ‫אם אני לומדת בגלל שאני אוהבת את זה,‬
‫או בגלל שאבא שלי היה אוהב את זה.‬
‫נראה שאנחנו נותנים משקל גדול‬ ‫לאנשים שלא נמצאים כאן.‬
‫אבל קחי את הזמן, בסדר?‬
‫בקשר לאימייל וכל זה. את תהיי בסדר.‬
‫דניאלה, זה המשקה שלי!‬
‫מה?‬ ‫-זה המשקה שלי!‬
‫כבר לא. מצטערת, מותק.‬
‫שלום…‬
‫מה נשמע?‬ ‫-תמשיך ללכת. צא.‬
‫תחזירו את הבולבולים לקן.‬
‫קדימה. זוזו.‬
‫תראו אותו.‬ ‫-אין לו מושג.‬
‫אולי הוא רוצה לשחק.‬
‫היי, אתה מחפש צרות?‬
‫עזוב אותו, בורחה. הוא חבר שלי.‬
‫מה? אל תתערבי, אנה.‬
‫אמרתי לך לעזוב אותו!‬
‫מספיק!‬ ‫-כלבה קטנה.‬
‫היד שלי!‬ ‫-את תשברי לו את היד!‬
‫עזבי אותו!‬
‫לעזאזל, את דופקת לי את פרק היד!‬ ‫-עזבי אותו!‬
‫תיזהרי, ילדה.‬
‫נזוז.‬
‫הם חושבים שהם בעלי הבית כאן.‬
‫טוב…‬
‫זו טבעת יפה.‬
‫מאיפה היא?‬ ‫-זה צעצוע משקית צ'יפס.‬
‫מעניין.‬
‫מה דעתך על ורה?‬
‫היא אדירה. היא ממש נחמדה.‬
‫היא בילתה עם ארס המון השנה. יותר ממך.‬
‫דניאלה, תפסיקי עם השטויות שלך.‬ ‫-אני לא סומכת עליה.‬
‫אז תסמכי על ארס.‬
‫תרשי לי לפקפק בו. בשבילך.‬ ‫-הם רק ידידים.‬
‫דיברת הרבה עם ורה, לא?‬ ‫-מה?‬
‫דיברת הרבה עם ורה.‬
‫כן, אני לא יודעת.‬
‫מה היא סיפרה לך?‬
‫שום דבר.‬
‫- זו לא החולצה של ארס? -‬
‫- מה זה החרא הזה? -‬
‫הם רק ידידים.‬
‫מה קרה?‬
‫היי, חבר. אני נוהגת.‬
‫תודה.‬
‫אתם מוכנים?‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫את מכירה אופנועי ים?‬ ‫-זה כמו אופנוע רגיל, יושי.‬
‫את לא רוכבת על אופנוע רגיל.‬
‫את בטוחה שזו הדרך?‬ ‫-אני לא יודעת, יושי.‬
‫אף פעם לא הייתי כאן.‬
‫חשבתי שאימא שלך תיראה כמו אישה…‬
‫אנה, אחותי. אלה ראקל ויושי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫קבעתי עם ארס בחוף.‬
‫הוא אמר שהוא כאן עם החברה שלו.‬ ‫-החברה שלו?‬
‫כן.‬
‫מי היה מאמין? ארס הידלגו נמצא בזוגיות.‬
‫החופים הסודיים של משפחת הידלגו‬ ‫הם משהו מיוחד.‬
‫ההיסטוריה חוזרת.‬
‫לפחות הבדיחה הייתה מצחיקה הפעם, מה?‬
‫אל תצאו עדיין!‬
‫אני רוצה לאכול.‬
‫דומיניק בטח בישל משהו טעים כמו אתמול.‬
‫תזמין אותו לצאת איתך.‬
‫תבוא לשחות?‬ ‫-…ברצינות.‬
‫עמדתי להירדם.‬
‫אבל תלכי אם את רוצה.‬
‫חשבתי שאנחנו חברים.‬
‫מי? אתה וארס?‬
‫את ואני.‬
‫למה שלא נמשיך להיות ידידים?‬
‫בגלל שאני לא מכיר אותך בכלל.‬
‫סליחה על מה שקרה במסעדה.‬
‫ארס לא השאיר לי ברירה.‬
‫אתה מכיר אותו.‬
‫לפני שנים,‬ ‫יצאתי עם מישהי בשם בי. למדנו יחד בתיכון.‬
‫היינו מאוהבים עד מעל הראש,‬ ‫עד שארס התחיל להתעניין בה.‬
‫אתה לא צריך ל…‬ ‫-הם יצאו במשך שבועיים.‬
‫בשבוע השלישי, ארס הלך עם מישהי אחרת.‬
‫חברים?‬
‫חברים.‬ ‫-קדימה, נקפוץ למים.‬
‫כשאתה יושב כאן, מביט בים אפוף במחשבות…‬ ‫זה די נדוש.‬
‫לא?‬
‫חיפשתי אותך ברשתות חברתיות‬ ‫ולא מצאתי כלום.‬
‫זו מחמאה?‬
‫אתה רוצה להיות איתי?‬
‫לא.‬ ‫-אני לא נראית לך?‬
‫אנחנו בקושי מכירים.‬ ‫-אנחנו צריכים להכיר?‬
‫חוץ מזה,‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫אני יודעת עליך הרבה.‬ ‫-באמת? מה לדוגמה?‬
‫טוב, אני יודעת ש…‬
‫אתה אוהב להסתכל על הים ולחשוב מחשבות.‬
‫אני גם יודעת שאתה אוהב צ'יפס.‬
‫אז נזרום או לא?‬
‫ככה את פוגשת את כל הגברים שלך?‬
‫אתה מוצא חן בעיניי.‬
‫וגם אני מוצאת חן בעיניך.‬
‫למה את חושבת שאת מוצאת חן בעיניי?‬ ‫-אתה עוד פה.‬
‫קלאודיה,‬ ‫אני לא מוצאת את האימייל עם ההזמנה להערב.‬
‫תוכלי להעביר לי אותו?‬
‫בקשר ליוון, דברי עם הסוכנות‬ ‫ותתקשרי אליי אם הם עושים לך בעיות.‬
‫קלאודיה, איפה את? תוכלי לחזור אליי, בבקשה?‬
‫ראית את החולצה שלי, זאת שבצבע קרם?‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫קלאודיה, אני מחפש אותך בעיר ולא מוצא אותך.‬
‫אני רוצה לדבר איתך ו…‬
‫"האש בוערת‬
‫"האש שרה, אש‬
‫"קר הוא מבטו‬
‫"אבל הוא לא מקפיא אותי‬
‫"לב אבן קר‬
‫"הוא לא מפחיד את ילדתי‬
‫"ילדתי אינה ערה"‬
‫מחיאות כפיים! בואי הנה!‬ ‫-כל הכבוד!‬
‫מדהימה כרגיל.‬
‫תודה.‬ ‫-נכון או לא?‬
‫לא! תודה רבה…‬
‫את מדהימה בכל פעם.‬
‫תטעם.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה? חשבתי שתאהב את זה.‬
‫אני לא אוהב נענע.‬ ‫אבל זה טעים, אפשר לדעת שאת הכנת את זה.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-הוספתי נענע.‬
‫כן.‬ ‫-כמו תות.‬
‫רק אמרתי…‬
‫בואו נשחק משחק.‬
‫אמת או חובה.‬
‫אתם יודעים איך משחקים. אמת או נשיקה.‬ ‫-טוב.‬
‫מי שמסובב, בוחר מה לעשות והצד השני מציית.‬ ‫-זה נשמע כיף.‬
‫אבל ככה לא משחקים את זה.‬ ‫-בקבוק שלי, חוקים שלי.‬
‫בסדר.‬ ‫-קדימה, ראקל.‬
‫בואו נראה…‬
‫ארס.‬
‫אז?‬ ‫-אמת או נשיקה?‬
‫אמת.‬ ‫-טוב, הבנתי.‬
‫האם היה רגע בשנה הזו‬ ‫שבו הצטערת שאת בקשר עם ארס?‬
‫שתוק.‬
‫הבקבוק הצביע עליו.‬
‫אתה תשאל את השאלה, ארס.‬
‫לא הבנתי כלום.‬ ‫-למה אנחנו משחקים בכלל?‬
‫בגלל שזה כיף.‬
‫טוב, תורי.‬ ‫-תור מי לשחק עכשיו?‬
‫וואו.‬
‫מה עכשיו?‬ ‫-אין מצב.‬
‫טוב, נסובב שוב.‬ ‫-לא.‬
‫הבקבוק מצביע בבירור. אמת או נשיקה?‬
‫הוא לא יכול לענות,‬ ‫הוא לא מדבר ספרדית. דברי צרפתית.‬
‫אז זו צריכה להיות נשיקה.‬ ‫-דומיניק, אתה רוצה לשחק?‬
‫זה תלוי. אני משחק?‬
‫הוא מסכים.‬
‫זה לא מה שאמרתי.‬
‫הבקבוק החליט, מותק…‬
‫אם זו נשיקה, אני אשחק.‬
‫אלוהים…‬ ‫-מה הוא אמר?‬
‫טוב. קדימה.‬
‫תתכונן…‬
‫בואו נראה.‬
‫רימית, שיחקת בבקבוק.‬
‫אלוהים… קדימה, אחותי.‬
‫אלוהים.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-תראו את הפרצוף של ראקל.‬
‫אני אביא עוד מוחיטו. מישהו רוצה אחד?‬
‫כן, לך תתחבא.‬ ‫-אביא קצת מהכול.‬
‫אבל תחזור אלינו, יושי!‬
‫לעזאזל.‬
‫אל תעשה לי את זה, בבקשה.‬
‫ראקל צריכה אותי שם.‬
‫בבקשה, אני מתחנן.‬
‫אתה נכנס למקום היחיד שאפשר לנעול ביאכטה‬ ‫ולא נועל אחריך?‬
‫זו הוכחה שאתה רוצה אותי.‬
‫אתה רוצה עוד הוכחה?‬
‫בטח.‬
‫מעולה.‬
‫יש לי קונדומים.‬
‫ראקל!‬
‫מה שלום החבר ההוא שלך?‬
‫קלאודיה.‬
‫אני רוצה לשתות.‬
‫הוויסקי שם.‬
‫אולי היית מעדיפה אחרת,‬ ‫אבל את עדיין עובדת פה!‬
‫אופס…‬
‫רק אחת מאיתנו יכולה להיות ג'ינג'ית,‬
‫כבר אמרתי לך.‬ ‫כך את נראית כמו בת משפחה.‬
‫את צובעת את השיער.‬
‫את מפוטרת.‬ ‫-לא, בן…‬
‫קחי את הדברים שלך ולכי.‬
‫זהירות, שלא תיפלי.‬
‫טוב. תורי.‬
‫תורך, דני.‬ ‫-אמת.‬
‫יש לך שאלה, ראקל?‬
‫זאת רמאות.‬
‫זה מה שאמרת קודם.‬
‫אז אני אשאל. תגידי לי מה לשאול.‬
‫אדיר…‬
‫תשאלי אותו אם מישהו אחר‬ ‫לבש את החולצה שלו.‬
‫וואו. זה נעשה מעניין.‬
‫מישהו אחר לבש את החולצה שאתה לובש?‬
‫אני לא יודע.‬
‫במשחק הזה אתה צריך לומר את האמת.‬
‫אני באמת לא יודע.‬
‫טוב…‬
‫אמת.‬
‫שכבת איתו?‬
‫זה מטורף, ראקל.‬
‫יש לך תמונה כשאת לבושה בחולצה שלו.‬
‫שכבת איתו?‬
‫איזה חרא.‬
‫היי.‬
‫אני מטומטמת.‬
‫ולדעתי, דמעות עושות פלאים לעור הפנים שלך.‬
‫אני איראה נהדר.‬
‫אתה יודע שאין כמוך, נכון?‬
‫הוא כאן.‬
‫אפשר לדבר?‬
‫למה? כדי שתספר לי את כל הפרטים?‬
‫אני יכול להסביר.‬
‫בוא הנה…‬
‫בלילה שבו היא לבשה את החולצה, שתיתי הרבה.‬
‫המון.‬
‫אני לא זוכר כלום.‬
‫אני רק זוכר שהתעוררתי ליד ורה.‬
‫היא לבשה את החולצה שלי.‬
‫זהו.‬
‫אז באת לבקר אותי בגלל שהרגשת אשם?‬ ‫-לא.‬
‫באתי בגלל שהייתי מוכרח לראות אותך.‬
‫הייתי מוכרח להיות איתך.‬
‫טוב. מעולה.‬
‫אז… אני לא יודעת.‬
‫שכבת עם ורה… כדי להבין שאתה רוצה אותי?‬
‫זה העניין?‬ ‫-את יודעת שזה לא כל כך פשוט.‬
‫איך אני אמורה לדעת את זה?‬
‫לא סיפרת לגרגורי שיש לך חבר, נכון?‬
‫לא הסתרתי ממנו כלום.‬ ‫-לא תקפתי אותך.‬
‫באמת? נשמע כאילו שתקפת אותי.‬
‫אני רק מנסה להסביר.‬
‫אז תסביר!‬ ‫-הייתה לי שנה מחורבנת, ראקל.‬
‫בסדר?‬
‫הלימודים היו הרבה יותר קשים משחשבתי‬ ‫והרגשתי כמו מטומטם.‬
‫בכל יום מחדש שאלתי את עצמי‬ ‫מה אני עושה בסטוקהולם, לעזאזל.‬
‫תהיתי אם ללמוד בכלל רפואה, טוב?‬
‫ואז ורה הגיעה.‬
‫ורה ראתה שקשה לי.‬
‫והיא עזרה לי.‬
‫היא הייתה חברה טובה.‬
‫בזכותה פגשתי אנשים.‬
‫יצאנו למסיבות והשתכרנו.‬
‫לפעמים הגזמתי.‬
‫ואז קרה העניין עם החולצה.‬
‫ידעתי שעשיתי טעות.‬
‫באמת.‬
‫אבל בבקשה, נסי להבין.‬
‫הלוואי שהבעיה הייתה בגללך ובגלל ורה‬ ‫ובגלל מה שקרה ביניכם.‬
‫אבל נפגעתי בעיקר מדבר אחד,‬
‫העובדה שלא שיתפת אותי‬ ‫בדברים שהתמודדת איתם.‬
‫אני… פחדתי להיראות כמו טיפש.‬
‫טיפש? בגלל שהיו לך ספקות?‬
‫בגלל שהיו לך רגשות? למה?‬ ‫-בגלל שהרגשתי שאת המשכת הלאה, ראקל.‬
‫בזמן שאני רק חיכיתי שתתקשרי.‬
‫יושוואה הכריח אותי.‬
‫אנחנו יוצאים.‬
‫נראה…‬
‫אלוהים.‬
‫אבל…‬
‫תאר לעצמך שההורים שלך יראו את זה…‬ ‫-זה לא יקרה.‬
‫אלוהים, מר הידלגו! הבן שלך כזה חתיך!‬
‫תראה אותו!‬
‫הבן שלך הוא…‬
‫יושי כאן?‬
‫באמת.‬
‫זה נראה ממש סקסי.‬
‫באמת? זה לא קצת מוגזם?‬
‫מה פתאום. מה שיותר מוגזם, יותר סקסי.‬
‫לדעתי, כדאי שנגזים כמו הציפורניים הערב.‬
‫אולי נצרף מישהו?‬
‫דניאלה, המצב הנוכחי טוב לי.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫זה יכול להיות ממש קל במסיבה.‬
‫אני לא הולך למסיבה, דניאלה.‬
‫נראה לי שזו מסיבת חברים‬ ‫ואני לא רוצה להפריע.‬
‫אין מצב. אפולו, אתה לא תפריע.‬ ‫-חוץ מזה, אני רוצה להישאר בבית.‬
‫אבל את תלכי ותבלי.‬
‫כן, ברור שאבלה.‬
‫ואתה תישאר בבית ותשתעמם.‬
‫נחש לאיפה נלך.‬
‫קדימה. תבחר מקום.‬
‫המפתחות למגדלור.‬
‫אני רואה את הזיקוקים משם בכל שנה.‬
‫אם תרצה, תוכל לבוא איתי ונצפה בהם יחד.‬
‫הוא נראה רחוק, אבל זה מרחק של כמה דקות.‬ ‫נפנה קצת בכביש ונגיע.‬
‫תכננתי ללכת למסיבה עם חברים בחוף.‬
‫הבנתי.‬
‫חשבתי שמה שקרה בשירותים היה חד-פעמי.‬
‫אבל מסתבר שזה לא המצב.‬
‫לא, אני…‬ ‫-על כמה אהבות ויתרת בגללה?‬
‫אנה, מה נשמע?‬
‫חכי…‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫שום דבר.‬
‫היי. אז? מוכנים למסיבה?‬ ‫-ברור.‬
‫אנחנו באים.‬ ‫-קדימה.‬
‫טוב.‬ ‫-נחכה למטה.‬
‫אולי נלך?‬
‫אולי נלך יחד?‬
‫ארס?‬ ‫-אני אוותר.‬
‫ארטמיס.‬
‫לחיי שלושתנו!‬ ‫-אני כל כך אוהבת אתכם!‬
‫אתה בוכה?‬ ‫-לא.‬
‫אני אביא לנו שתייה, טוב?‬ ‫-הוא בוכה.‬
‫הוא כבר שיכור.‬
‫מה עכשיו?‬
‫תכף אחזור.‬ ‫-אבל…‬
‫בגלל זה רצית שאבוא? באמת?‬
‫תתרחק מהבר, בסדר? אני מכיר אותך.‬
‫- כל היום הייתי חרמנית‬ ‫- חחח. נטפל בזה. אל תדאגי -‬
‫- ראקל -‬
‫חשבתי שתהיה כאן.‬
‫אתה כאן.‬
‫ארטמיס?‬
‫ארטמיס הידלגו? זה אתה, נכון?‬
‫אין להם בירה בלי אלכוהול, מותק. בבקשה.‬
‫אז אני לא יודעת.‬ ‫לא אשתה, בגלל ש… לא יודעת.‬
‫היי!‬
‫ארטמיס. אני מריה.‬
‫מריה קודינה, למדתי עם קלאודיה לתואר שני.‬
‫זה בעלי, אדוארד.‬
‫כמה טוב לפגוש אותך.‬
‫זה ממש נחמד.‬ ‫-כן.‬
‫שמענו עליך כל כך הרבה.‬
‫כל כך הרבה.‬ ‫-כן.‬
‫ממש נעים במים.‬
‫הם קצת מלוחים לטעמי, אבל…‬
‫זה מעולה.‬
‫אתה נכנס?‬
‫אל תגרום לי למשוך אותך פנימה עם הבגדים.‬
‫אפשר לספר לך סוד?‬
‫האמת היא…‬
‫כשלבשתי את החולצה שלך, אנחנו רק ישנו יחד.‬
‫אבל עכשיו נוכל לעשות יותר מזה.‬
‫למה שיקרת?‬
‫בזמן ששיחקנו.‬
‫למה?‬
‫לא אמרתי מילה, ארס.‬
‫התגובה שלך יצרה את הרושם הזה.‬ ‫זאת האחריות שלך.‬
‫זה הבר שלך, אתה יודע איפה הם!‬
‫כן, אני יודע איפה…‬ ‫-ראקל, הנה השתייה.‬
‫יושי. מה קורה?‬
‫איפה דניאלה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני תכף אחזור.‬
‫אבל חשבתי ששלושתנו נבלה יחד.‬
‫כן, אבל אני תכף אחזור, בסדר?‬
‫מה עם השתייה?‬ ‫-תתכבד.‬
‫יושי!‬
‫אני אוהבת אותך!‬
‫מה זה החרא הזה?‬ ‫-זה לא הבחור מאתמול בלילה?‬
‫איפה המאבטחת שלך, ליצן?‬
‫קלאודיה?‬
‫מריה אמרה לי שתהיי כאן.‬
‫אני רוצה להפסיק להתנהג‬ ‫כמו בן למשפחת הידלגו…‬
‫ולהתחיל להתנהג כמו בן הזוג שאת ראויה לו.‬
‫אל תעצור. תמשיך.‬
‫לחיים.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫אתה באמת מאשים אותי בכול?‬
‫אם היה לי חלק בעניין, אני לא גאה בזה, ורה.‬
‫בין אם תתגאה בזה או לא,‬ ‫לא תוכל להכחיש את מה שקרה כל השנה.‬
‫הייתי אבוד.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני יודעת בדיוק איך אתה מרגיש.‬
‫פקפקת בלימודים שלך, סבלת את כל הלחץ הזה…‬
‫התמודדת עם הציפיות המשפחתיות שלך.‬
‫קל להפסיק להיות בן למשפחת הידלגו.‬
‫אבל קשה יותר להפוך לבן הזוג שמגיע לי.‬
‫זה הרבה יותר קשה.‬
‫בגלל שמגיע לי הרבה.‬
‫לילה טוב, ארטמיס.‬
‫אני…‬
‫ארס, אנחנו מבינים אחת את השני‬ ‫בגלל שהעולמות שלנו דומים.‬
‫עשיתי משהו לא בסדר?‬
‫אני לא רוצה את זה.‬
‫חשבתי שרציתי את זה, אבל טעיתי.‬
‫אבל…‬
‫לעזאזל.‬
‫היי! הוא גנב את המפתחות שלי, לעזאזל!‬
‫בן זונה!‬
‫זאת פשוט חופשה נהדרת!‬
‫אלוהים.‬
‫האופנוע שלי!‬
‫תפוס אותו! קדימה!‬
‫גנב מזדיין!‬
‫היי!‬ ‫-קדימה!‬
‫תאט, בן זונה!‬
‫אמרתי לך לעצור!‬
‫תעצור, לעזאזל!‬
‫תאט, זבל!‬
‫כמעט תפסנו אותו. קדימה, לעזאזל!‬
‫עצור!‬
‫היי!‬
‫סע!‬
‫קדימה!‬ ‫-קדימה!‬
‫מה קרה?‬
‫לעזאזל! איזה חרא!‬
‫תזמינו אמבולנס!‬
‫ארס?‬
‫ראקל! זה יושי! בואי!‬
‫יושי?‬
‫יושי!‬
‫יושי.‬
‫יושי!‬
‫לעזאזל.‬
‫יושי, אתה שומע אותי?‬
‫יושי, תענה לי, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫יושי!‬
‫קדימה, יושי.‬
‫יושי, קדימה!‬
‫הצילו!‬
‫קדימה, אחי.‬
‫קדימה, יושי.‬
‫יושי, קום!‬
‫הצילו!‬
‫מה קרה?‬
‫לעזאזל, בורחה, איזה חרא!‬
‫איפה יושי?‬
‫יושי?‬ ‫-אתם יודעים מה קרה?‬
‫הזמנו אמבולנס.‬ ‫-מה? אבל מה קרה?‬
‫הוא עשה תאונה.‬
‫תאונה? מה עשיתם לו?‬ ‫-יושי?‬
‫אני נשבע…‬
‫אני…‬ ‫-יושי?‬
‫יושי!‬
‫ראקל! לא! מה את עושה?‬ ‫-יושי!‬
‫ראקל!‬ ‫-את בסדר?‬
‫היי!‬
‫אנה.‬ ‫-מה קרה?‬
‫אנה!‬
‫יושוואה רכב על האופנוע וראינו…‬ ‫-יושי? אופנוע?‬
‫הצילו!‬
‫ומה איתך? היי!‬ ‫-תירגעי!‬
‫אנה, תזמיני אמבולנס. תעשי משהו!‬
‫מה עשיתם לו?‬
‫קדימה…‬
‫יושי!‬
‫קדימה.‬
‫יושי, אל תמות, בבקשה.‬
‫יושי.‬
‫לא הצלחתי…‬
‫בואי אליי.‬
‫ההורים של יושי נמצאים שם.‬
‫אני מצטערת מאוד, ראקל. זה פשוט נורא.‬
‫ראקל.‬
‫חברתו הטובה ביותר ואשתו לעתיד…‬
‫הוא היה ילד כל כך מיוחד.‬
‫והוא העז להיות האדם שהיה בגלל שאת תמכת בו.‬
‫תודה, ראקל.‬
‫תודה שדאגת לו כל השנים האלה.‬
‫הכרת את ראקל?‬
‫תוכלו להיכנס עכשיו.‬
‫נתראה בפנים.‬
‫ראקל, למה הוא לבוש ככה?‬
‫יושי לבוש בשחור?‬
‫יושי שונא חליפות שחורות.‬
‫יושי לא יכול להיות לבוש ככה.‬
‫יושי שונא צבע שחור.‬
‫תסתכל עליו.‬
‫מי הלביש אותו ככה?‬ ‫-תירגעי.‬
‫יושי לא יכול להיות לבוש ככה!‬
‫יושי…‬ ‫-תירגעי, טוב?‬
‫החבר שלי נמצא שם, מי אתה בכלל?‬
‫בואי נצא רגע.‬
‫אני לא רוצה לצאת!‬
‫אני לא רוצה! הבכי שלי מפריע לך?‬
‫הוא מפריע לך?‬
‫ברור שזה מפריע לך.‬
‫אתה שונא רגשות, נכון?‬
‫אתה בונה סביבך חומה וזהו.‬ ‫-מספיק.‬
‫לא, זה מה שאתה תמיד עושה. בונה חומות.‬
‫מה את רוצה שאעשה?‬
‫תציל אותו!‬
‫תציל אותו, לעזאזל!‬
‫לעזאזל.‬
‫מכל האנשים שבעולם…‬ ‫דווקא אותו היית צריך להציל!‬
‫כאילו…‬
‫מה העניין, ארס?‬
‫דבר!‬
‫תגיד משהו.‬
‫תגיד משהו!‬
‫אם לא הייתי עסוק בטלפון כל השנה,‬ ‫אולי הייתי מציל אותו.‬
‫טוב, אז…‬
‫אז כנראה שיושי מת באשמתי.‬
‫את עזבת אותו והלכת עם גרגורי.‬
‫בשם כל משפחתי,‬
‫תודה רבה לכם על שהגעתם הערב.‬
‫"אני גדולה ממך בשלושה חודשים וארבעה ימים.‬
‫"אז תמיד האמנתי שאתה תישא הספד בלוויה שלי.‬
‫"דמיינתי שתעמוד מעל ארון הקבורה שלי‬ ‫והאמת שזה מצא חן בעיניי.‬
‫"זה מצא חן בעיניי‬
‫"בגלל שלא דמיינתי שאחיה אפילו שנייה אחת‬
‫"בלעדיך.‬
‫"ואני עדיין לא יודעת איך או למה…‬
‫"אבל השנייה הזו הפכה לשעות,‬
‫"השעות הפכו לימים,‬ ‫ובקרוב, כנראה, יעברו שנים.‬
‫"עזבת אותנו מוקדם יותר ממה שרצינו, יושי.‬
‫"עדיין היו לנו המון דברים שרצינו לעשות.‬
‫"הלוואי שהיינו יכולים להיפגש אחר כך‬ ‫ולראות סרט.‬
‫"הלוואי שיכולנו לנעול את עצמנו בספרייה‬ ‫וללמוד לבחינות.‬
‫"הלוואי שהייתה לי רק עוד שנייה אחת‬
‫"כדי לומר לך שאני מצטערת.‬
‫"פעם אמרת לי שבני זוג באים והולכים,‬ ‫אבל חברים נשארים לנצח.‬
‫"האמנתי לך.‬
‫"הנחתי שתמיד תהיה שם.‬
‫"וביליתי זמן עם האנשים הלא נכונים.‬
‫"התרכזתי בדברים הזמניים.‬ ‫ועכשיו אני לא יודעת מה אעשה בלי…‬
‫"בלי מה שנועד להיות לעד.‬
‫"כי למרות שהוכחת את ההפך במשך כל חייך,‬
‫"חברים כן עוזבים, כמו שאתה עשית."‬
‫"אני אלמד לאהוב…"‬
‫אני אהיה בן הזוג שאת ראויה לו.‬ ‫-"בלי תירוצים.‬
‫"ובלי תנאים.‬
‫"לימדת אותנו לאהוב זה את זה.‬
‫"היית החבר הנאמן ביותר.‬
‫"החבר החזק והטוב ביותר.‬
‫"אולי לזה התכוונת, כשאמרת שנהיה יחד לנצח.‬
‫"תמיד יהיה בלתי אפשרי לשכוח אותך."‬
‫את באה?‬
‫כשהמצב טוב, אף אחד לא מפקפק בדבר.‬
‫אבל כשהדברים משתבשים,‬ ‫אנשים מפקפקים במעשיהם.‬
‫ופקפקתי בעצמי הרבה מאוד השנה.‬
‫בכל לילה,‬ ‫אני חושב על הסיבות בגללן באתי לסטוקהולם.‬
‫אני נשבע, לפעמים מתחשק לי לשכוח מהכול.‬
‫אבל אני לא יכול לעשות את זה.‬
‫כבר לא.‬
‫כי לפעמים, המצב לא משובש…‬
‫הוא אבוד לגמרי.‬
‫- היי ראקל. מה שלומך? -‬
‫- אני מצטער -‬
‫הבנתי למה אני נמצא פה.‬
‫- ורה: אתה בסטוקהולם? -‬
‫- תחזור אליי, בבקשה -‬
‫אז לא אחזור על אותן הטעויות.‬
‫ולא אתן למצב להשתבש שוב.‬
‫לעולם.‬
‫- תשובה: מבעד לחלוני -‬
‫"שלום, ראקל.‬
‫"קראנו את כתב היד שלך לספר 'מבעד לחלוני'.‬
‫"נהנינו מהקריאה ולדעתנו,‬ ‫יצירתך תתאים לספרי המתבגרים שלנו.‬
‫"נרצה להוציא את הרומן שלך לאור.‬
‫"הסוכן שלך, יושוואה גרסיה,‬
‫"נתן לנו את פרטי הקשר שלך‬ ‫כדי ליצור איתך קשר ישירות."‬
‫"שלום, שמי יושוואה גרסיה.‬
‫"אני הסוכן הספרותי של ראקל מנדוזה.‬
‫"הלקוחה שלי כתבה רומן‬
‫"אבל היא היססה לשלוח אותו אליכם‬ ‫בשל חששה מתשובה שלילית.‬
‫"לכן פניתי אליכם בעצמי.‬
‫"בגלל שאני הסוכן שלה‬
‫"ואני בטוח שתאהבו את הספר שלה.‬ ‫זהו ספר מדהים. הוא מצורף להודעה זו.‬
‫"אני אוהב את הדמות הראשית.‬
‫"כשתסיימו לקרוא,‬ ‫תוכלו ליצור קשר ישירות עם ראקל.‬
‫"ואם היא לא תחזור אליכם,‬
‫"תוכלו ליצור קשר עם דניאלה פרננדז,‬ ‫העוזרת שלי.‬
‫"אלה כתובות הדואר האלקטרוני שלהן.‬
‫"בכבוד רב"…‬ ‫-"יושי".‬
‫מותק, יש מישהו למטה שרוצה לראות אותך.‬
‫קוראים לו גרגורי.‬
‫תרצי שאגיד לו לעלות?‬ ‫-את רוצה שאלך?‬
‫לא.‬
‫אני מעדיפה שלא יעלה.‬
‫אתקשר אליו בפעם אחרת.‬
‫- מבעד לחלוני: מעבר לים -‬
‫- המשך יבוא -‬
‫- בקרוב -‬
‫- מבעד לחלוני: … -‬ ‫הכול החל בפרדה. -‬
‫- מבעד לחלוני: פנים אל מול פנים -‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬