‫"וודסטוק 99'" מסתיים היום.‬
‫רבע מיליון אנשים מיוזעים ושרופים מהשמש,‬
‫וכולם נאבקים במזג האוויר.‬
‫ברוכים הבאים ליום השלישי של "וודסטוק 99'".‬
‫עבר עלינו יום מספק ושופע אירועים אתמול.‬
‫אני יודע שיש לכם שאלות.‬
‫אתמול בערב, המעריצים החלו להרוס מגדל הפקה.‬
‫אנשי "וודסטוק" ממעיטים במה שקרה,‬
‫אבל אנשים רבים טופלו בגלל פציעות.‬
‫"וודסטוק 99'" עמד להסתיים.‬
‫ומסיבת העיתונאים ביום ראשון בבוקר‬ ‫הייתה מרגיזה במיוחד.‬
‫ג'ון, איפה היית‬ ‫בזמן ההופעה של "לימפ ביזקיט"?‬
‫מהו מנגנון נטילת האחריות שלכם?‬
‫כמה מאבטחים יש בשטח?‬
‫היו כ-200 אלף ילדים בשטח אמש,‬ ‫והם נהנו מאוד.‬
‫ג'ון שר ניסה לצייר תמונה ורודה‬
‫בנוגע למה שקרה בשטח.‬
‫כשהוא עלה לשם, הוא ידע שעליו לשלוט בנרטיב.‬
‫המוזיקה הייתה מדהימה, היו כמה דבילים,‬
‫חמישים מהם אולי, שעשו בעיות.‬
‫אז בואו ננסה להתרכז בדברים החיוביים הרבים…‬
‫אבל אנשי התקשורת ראו מספיק‬ ‫כדי להבין שדברים השתבשו.‬
‫ראיתי כל מה שקרה ממעוף הציפור,‬ ‫וזה היה אלים,‬
‫זה היה מסוכן, זה היה עוין,‬
‫והיו המוני ילדים שעשו בעיות.‬
‫היו אנשים שזכו ליחס רע, שנפצעו.‬
‫הם ניסו להמעיט בכל זה,‬
‫וזה רק ילך ויחמיר.‬
‫יום ראשון, היום שלישי, היום האחרון.‬
‫אלוהים.‬
‫- אמנדה לואיס, מגישה ב"אם-טי-וי" -‬
‫להיכנס לשטח שוב היה כמו להתעורר‬
‫אחרי לילה של שכרות במיטה‬ ‫לצד זר מוחלט ולא מושך.‬
‫את חושבת, "מה עשיתי, לעזאזל?"‬
‫"חסד מופלא‬
‫נעים הצליל הנישא…"‬
‫- וילי נלסון -‬
‫"אשר גאל עלוב כמותי הנרצע…"‬
‫רציתי שווילי נלסון יפתח בראשון בבוקר,‬
‫כמעין חוויה דתית כמעט.‬
‫הייתי בגן עדן.‬
‫"אך מצוא נמצאתי…"‬
‫טעות בבית.‬
‫"כעיוור הילכתי, אך חזר מאורי"‬
‫האנשים שראיתי ביום ראשון‬ ‫היו מותשים וגמורים.‬
‫בואו נחלוק איתם את הרגע הזה.‬
‫ביום ראשון זה נראה כמו מחנה פליטים.‬
‫כמו שרואים בחדשות,‬
‫עיר אוהלים, אשפה. וזה היה מגעיל.‬
‫הסירחון היה נורא ולא היה איפה להתרחץ,‬
‫כי בשלב הוא,‬
‫התור למקלחות היה ממש ארוך.‬
‫מרוב עצבים, אנשים שברו את הצינורות.‬
‫אז נוצר מעין נהר.‬
‫שילוב בין המקלחות‬
‫לביוב הדוחה מהשירותים הניידים.‬
‫רוב האנשים לא הבינו שזה בוץ מלא בחרא.‬
‫רוצה לבוא ל"וודסטוק"? תיכנסו לבוץ!‬
‫כן!‬
‫היו אמורים להיות ברזיות‬ ‫למילוי בקבוקי המים שלנו,‬
‫אבל או שהמים היו דוחים וחומים,‬ ‫או שהמתקנים היו מקולקלים.‬
‫תפעילו את המים!‬
‫אז המים מהברזים לא…‬
‫מלוכלכים. מוגזם להגיד שהם חומים.‬ ‫אבל הם מלוכלכים.‬
‫תפקידי במחלקת התברואה היה‬ ‫לוודא שאספקת המים שלנו‬
‫בטוחה לציבור.‬
‫בעוד האירוע נמשך,‬
‫אספנו דגימות של מי שתייה באתר,‬
‫והעברנו אותן למעבדה.‬
‫ביום ראשון בבוקר הלכתי למעבדה.‬
‫פתחנו את הדלת לאינקובטור,‬
‫והריח הפיל אותנו כמעט.‬
‫הם בדקו את הדגימות,‬ ‫וכולן כמעט היו מזוהמות.‬
‫מי השתייה בחינם שהיו שם‬
‫היו מלוכלכים מצואה.‬
‫המחשבה שיש שם אנשים‬
‫ששותים את זה, נחשפים לזה, מתרחצים בזה,‬
‫זה היה כמו הסיוט הכי גרוע.‬
‫כן! אלו החיים הטובים! כן!‬
‫התעוררתי ביום ראשון בבוקר,‬
‫והגרון שלי כאב.‬
‫פצעי חום על השפתיים, פצעים על הלשון,‬
‫על החניכיים ובפה שלי.‬
‫לא יכולתי לאכול, לא יכולתי לשתות.‬ ‫בקושי יכולתי לדבר.‬
‫גיליתי שהתפתח אצלי נמק בפה,‬
‫שנגרם משתיית מים לא נקיים.‬
‫זה לא מה ש"וודסטוק" היה אמור להיות.‬
‫חשבנו שזה יהיה משהו יפה.‬
‫ארזנו את הדברים ועד 13:00 בצוהריים‬
‫יצאנו משם.‬
‫הרבה אנשים עוזבים.‬
‫כולם עייפים, מותשים,‬
‫פשוט גמורים.‬
‫היי, כאן קרסון, מחוץ ל"וודסטוק 99'",‬
‫ההופעה עדיין לא נגמרה.‬
‫וכפי שאתם רואים, יש זרם של מכוניות,‬
‫אנשים וטנדרים שעוזבים את ההופעה.‬
‫לאן אתם נוסעים? זה עדיין לא נגמר.‬
‫אנחנו עוזבים.‬ ‫-למה?‬
‫מסריח שם.‬ ‫-מלוכלך מדי.‬
‫אנחנו מותשים, גבר. החום חיסל אותנו.‬
‫"בדרכים שוב‬
‫אני מחכה כבר לחזור לדרכים שוב‬
‫אני אוהב לעשות מוזיקה עם החברים שלי‬
‫אני מחכה כבר לחזור לדרכים שוב"‬
‫אז ביום ראשון, לאנשים נמאס.‬
‫אני חושבת שלכולם אזל הכסף,‬
‫והמחירים הגבוהים היו מגוחכים.‬
‫- פיצה חמה -‬
‫המלאי אזל ברבים מהדוכנים,‬
‫אז המעטים שנותרו‬ ‫יכלו לגבות כמה שהתחשק להם.‬
‫המחירים מופקעים לגמרי,‬ ‫אבל כך משלמים בכל מקום.‬
‫זה מה שעושים. יש לנו מלאי.‬
‫זה עלה מארבעה-חמישה לבקבוק מים‬
‫עד 12 דולר, נראה לי,‬ ‫לבקבוק מים ביום השלישי.‬
‫- משרד ההפקה -‬
‫אנרגיה שלילית‬
‫התחילה להתפשט בקהל ביום ראשון.‬
‫הדבר היחיד שעורר אופטימיות‬
‫היה שמועה שהסתובבה כמה ימים‬
‫על סיום מיוחד כלשהו לאירוע "וודסטוק".‬
‫אישרת את מופע הסיום?‬
‫ה"רד הוט צ'ילי פפרז" הם המופע הרשמי האחרון‬
‫שיסגור את הפסטיבל בראשון בערב,‬
‫ואנחנו עדיין מבשלים משהו לסוף.‬
‫זו תישאר הפתעה לעת עתה.‬
‫אלו היו הדיבורים,‬
‫שמישהו יעלה אחרי ה"צ'ילי פפרז".‬
‫ואני זוכר ששאלתי,‬
‫והשמועה הייתה שפרינס יופיע.‬
‫שמעתי ש"רובים ושושנים" חוזרים מפנסיה.‬
‫אפילו לצוות במשרד היו תיאוריות‬ ‫לגבי מי שיופיע.‬
‫אחת השמועות היא בוב דילן.‬
‫שמועה שבוב דילן מגיע?‬
‫ה"גרייטפול דד",‬
‫ה"אבנים המתגלגלות".‬
‫שמענו דיבורים על מייקל ג'קסון.‬
‫זאת הייתה סיבה טובה‬ ‫להחזיק מעמד עד הסוף המר.‬
‫ביום ראשון אחר הצוהריים, הקהל היה די נרגש.‬
‫אז ניסינו להישאר רגועים,‬
‫וג'ול התאימה לזה בצורה מושלמת.‬
‫- תתחתני איתי, ג'ול -‬
‫הנה אנחנו ב"וודסטוק", כולם.‬
‫הייתי מאחורי הקלעים, ניסיתי לקלוט את הקהל,‬
‫להבין איזה סדר שירים יתאים.‬
‫אלו 13 שירים.‬
‫איזה שילוב של דברים יכול להתחיל‬
‫לנסות לגרום לאנשים להתרכז.‬
‫סיפרו לך על הבוץ?‬
‫כולם נפגעים ממנו.‬
‫שריל קרואו חטפה הרבה.‬
‫בכל אופן, אל תיקחי את זה אישית.‬ ‫-היא תמיד ככה.‬
‫אני יודעת.‬
‫ג'ול!‬
‫- ג'ול -‬
‫"לו יכולתי לספר לעולם דבר אחר‬ ‫הייתי אומרת שכולנו בסדר…"‬
‫חזרנו למתרס, ואני חושב שבשלב ההוא,‬
‫הייתי קרוב לנקודת השבירה שלי,‬
‫ורק חיכיתי לרגע שנוכל‬ ‫לעלות לאוטובוס ולנסוע הביתה.‬
‫עד שג'ול עלתה, הנימה בהחלט השתנתה.‬
‫האווירה החלה להשתנות,‬
‫והיה קשה לשים על זה את האצבע,‬
‫אבל התחושה הייתה‬ ‫שהקהל יכול להתהפך בכל רגע.‬
‫האנרגיה הייתה מוזרה ובלתי צפויה.‬
‫המצב הולך ונעשה רע וחייבים לעזוב.‬
‫זאת הייתה ג'ול.‬
‫הלכנו ישירות לאוטובוס מאחורי הבמה.‬
‫יותר מהר, חברים. תמשיכו ללכת. קדימה.‬
‫אתם צריכים לתת לה אוויר.‬
‫חשבתי, "ואו , זה היה שונה".‬
‫והסתלקנו.‬
‫בהחלט הייתה תחושה מוחשית של כעס,‬
‫ובאותו שלב כבר לא היה מדובר‬ ‫רק בבחורים צעירים שטופי טסטוסטרון.‬
‫אני חושב שכולם כעסו.‬
‫הילדים היו נרגזים.‬
‫נמאס להם מהאשפה, מהחום, מההוצאות,‬
‫והם רצו לעשות משהו לגבי זה.‬
‫הכניסה לשערי הגיהינום.‬
‫בעולם של היום,‬ ‫היינו קורעים לגזרים את הפסטיבל הזה‬
‫ב"טיק טוק", וב"סנאפצ'ט", וב"אינסטגרם",‬
‫אבל זה לא היה קיים אז.‬
‫הילדים לא יכלו לעשות דבר‬ ‫חוץ מלהפנות את זעמם לצוות ולאתר.‬
‫הם מפרקים את הקיר, גבר.‬
‫זה פשוט לא ייאמן!‬
‫תפילו את החומה!‬
‫תפילו אותה!‬
‫תפילו אותה! תורידו הכול!‬
‫זו היסטוריה מחורבנת, חברים! זו היסטוריה!‬
‫נמאס להם.‬
‫לילדים נמאס.‬
‫היו כמה מתנגדים,‬
‫והם אמרו שלא נוכל‬ ‫להתמודד עם התנועה, והתמודדנו.‬
‫והם אמרו שהאבטחה תיכשל, והיא הצליחה.‬
‫ועכשיו, חלקם אומרים שלא נצליח לנקות,‬ ‫ונעשה את זה.‬
‫בראשון בערב הייתה מסיבת עיתונאים נהדרת.‬ ‫אולי תשיגו את הצילומים.‬
‫היה נפלא. הילדים נהדרים. לא ייאמן. מושלם.‬
‫אנחנו מרוצים, הכול טוב.‬ ‫לא היו אירועים קשים.‬
‫אדוני, אתה מודע לכך שחלקים מהקיר נעקרו?‬
‫אני חושב שהקיר החיצוני יהיה מזכרת מדהימה,‬
‫ואנשים לא התאפקו ושברו אותו לחתיכות קטנות,‬
‫כדי לקחת חלק מ"וודסטוק".‬
‫ראיתי מה קורה. דיברתי עם מספיק אנשים.‬
‫ידעתי שהם מזבלים בשכל.‬
‫אנחנו מעריכים שיש בשטח‬ ‫כ-150,000 איש עדיין‬
‫שמבלים בנעימים.‬
‫ראש העיר היה שם, הם טפחו זה לזה על השכם.‬
‫אני הרגשתי נהדר בשלב ההוא.‬
‫הכרזנו על הצלחה בטרם עת.‬
‫אני חושב שזה היה‬ ‫פסטיבל בלתי נשכח לכל המעורבים,‬
‫לכל מי שסיקר אותו, ולקהילה באופן כללי.‬
‫ואני זוכר שאלה אחת,‬ ‫"איך אתה מרגיש? עשית את זה".‬
‫אמרתי, "יש עוד שלוש שעות".‬
‫אני בטוח שהכול ילך כשורה.‬
‫אני רוצה להזמין אותך, מייקל,‬
‫לחזור שוב לאזור שלנו. נשמח לארח אותך‬
‫ואת הרוקנרול במרכז ניו יורק.‬
‫כל הבכירים האלו מיד הזמינו אותנו לשוב.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫תודה. הייתם נהדרים רוב הזמן‬ ‫ואנחנו מעריכים את זה.‬
‫יצאתי משם בתחושה נהדרת.‬
‫"וודסטוק 99'", סערה מתקרבת.‬
‫מייקל וג'ון אופטימיסטים.‬
‫אז מבחינתם, הכול היה חיובי.‬
‫אבל כולנו היינו על הקצה,‬ ‫כי ראינו איך נראה אסון‬
‫בערב הקודם.‬
‫אבל ההצגה נמשכה,‬
‫אז קיווינו לטוב ולניצחון השכל הישר.‬
‫- רד הוט צ'ילי פפרז -‬
‫ה"צ'ילי פפרז" עושים את שלהם.‬ ‫-אדיר.‬
‫פראי ומטורף.‬
‫אנחנו עומדים לסיים. קו הסיום כבר נראה.‬
‫נשאר רק לעבור בשלום‬ ‫את "רד הוט צ'ילי פפרז".‬
‫פלי היה עירום לגמרי,‬
‫ואם אני זוכרת נכון,‬
‫הרבה אנשים בקהל היו גם עירומים.‬
‫"בכל העולם נוכל להתפרע‬
‫כי אני בשיאי, נולדתי בצפון‬
‫ונדרתי לבדר אתכם…"‬
‫ה"צ'ילי פפרז"?‬
‫זה מטושטש קצת.‬
‫זה היה כמו לצאת למלחמה בשלב ההוא.‬
‫כאילו, "בחיי, עבר עלינו הרבה".‬
‫בראשון בערב הייתי במשרד ההפקה.‬
‫"רד הוט צ'ילי פפרז" עדיין הופיעו.‬
‫ישנו ארבע שעות אולי, קולקטיבית.‬
‫אז היינו תשושים.‬
‫כולם פשוט נרדמו.‬
‫הם עבדו קשה מדי, זמן רב מדי.‬
‫הייתי מותש. ישבתי במשרד שלי‬ ‫עם כל מכשירי הקשר.‬
‫לפתע שמעתי את ערוץ המפיקים,‬
‫הערוץ עם מייקל לאנג, ג'ון שר.‬
‫כל מי שעל הבמה, שומעים?‬
‫והם עמדו לחלק 100,000 נרות.‬
‫בחיי.‬
‫הבוס שלי ואני הסתכלנו זה על זה ו…‬
‫מייקל היה איש הנרות.‬
‫בסדר? מייקל היה איש הנרות.‬
‫ידעתי על זה מעט מאוד.‬
‫אז תכננו הדלקת נרות‬
‫לקראת סוף ההופעה של ה"צ'ילי פפרז".‬
‫קולומביין התרחש רק כמה חודשים קודם.‬
‫נושא האלימות בנשק התחיל להיהפך למוקד‬
‫בחברה האמריקאית.‬
‫והייתה מחשבה שהתנגדות לאלימות‬ ‫יכולה להיות המטרה שלנו.‬
‫הרעיון היה להאיר את הלילה בסוף,‬
‫בשיאו של הפסטיבל, בנרות האלו,‬
‫וזה יהיה ביטוי חזותי‬
‫להתנגדות של הדור הזה לאלימות בנשק.‬
‫לא ידעתי דבר על תוכנית להדלקת נרות.‬
‫מיד התחלתי לצעוק בקשר,‬
‫"אסור לעשות זאת, אין אישור ממכבי האש".‬
‫אני לא יודע מה קורה…‬
‫וג'ון שר אמר לי לשתוק ולרדת מהערוץ.‬
‫הכפריים רגועים. הכול בסדר. אל תדאגו לנו.‬
‫הבדיחה הייתה שבמשך ימים‬ ‫לקחתם מכולם חומרים דליקים,‬
‫ועכשיו תעשו בדיוק להפך‬ ‫ותבקשו מאנשים להדליק נרות.‬
‫אז עמדתי בצד הבמה.‬
‫הישבן העירום של פלי‬ ‫היה במרחק שלושה מטרים ממני,‬
‫ממש שלושה מטרים.‬
‫הם התחילו לנגן את "מתחת לגשר".‬
‫"לפעמים אני מרגיש שאין לי בת זוג…"‬
‫ואז, לפתע,‬
‫רואים ים עצום של נרות.‬
‫"אני לא רוצה להרגיש כמו ביום ההוא‬
‫קחי אותי למקום שאני אוהב, קחי אותי לשם‬
‫אני לא רוצה להרגיש…"‬
‫זה היה אחד הדברים היפים שראיתי בחיי.‬
‫האורות התפשטו בקהל‬
‫של מאות אלפי אנשים.‬
‫"כן‬
‫חבקי אותי, כן…"‬
‫וזה תאם מאוד ל"וודסטוק" המקורי,‬ ‫כי זה היה אמור להיות משהו שלו‬
‫ושמח שמאחד בין כולם.‬
‫שלום, מותק. שלום.‬
‫אבל זה לא מה שקרה.‬
‫לתת אש לקהל אנשים‬
‫שבמשך שלושה ימים התייחסו אליהם כמו לחיות…‬
‫זאת לא הייתה החלטה חכמה.‬
‫ראיתי מרחוק משהו שנראה כמו אש.‬
‫פנינו זה לזה, כאילו, "זה לא טוב".‬
‫כאן האבטחה בבמה המזרחית.‬ ‫מוטב שתעצרו את ההופעה.‬
‫עמדתי בצד הבמה.‬
‫הייתי מודאג מאוד.‬
‫ראשית, פחדתי שמישהו ייפגע.‬
‫שנית, ידעתי שזאת תהיה סוגיה חדשותית.‬
‫ברוכים השבים ל"15-15 לייב".‬
‫שרפה פרצה ליד הבמה המרכזית.‬
‫ההופעה הופסקה לפני כמה רגעים.‬ ‫אלוהים יודע מה קורה כאן.‬
‫זה היה פסטיבל של קיצוניות מהיום הראשון.‬
‫אנחנו צריכים כבאית כאן, מהר.‬
‫השרפה המרכזית הזאת הדאיגה אותי.‬
‫אם לא משתלטים על דברים כאלו,‬ ‫זה עלול להוביל לעוד כאוס.‬
‫תירגעו, אנחנו לא רוצים…‬
‫מכבי האש היו בשטח.‬
‫מייקל ירד מהבמה כדי לגשת לכבאים.‬
‫אני החלטתי לעלות לבמה.‬
‫כפי שאתם רואים, זה לא חלק מההופעה.‬ ‫זו באמת בעיה.‬
‫מכבי האש צריכים להיכנס עם כבאית‬
‫כדי לכבות את האש. אם כולם ישתפו פעולה…‬
‫מייקל הודיע לי בקשר‬ ‫שהם לא מוכנים לצאת, שהם פוחדים.‬
‫תביא לכאן את התחת שלך.‬
‫לא האמנתי שהחבר'ה האלו לא מוכנים לצאת.‬
‫אמרתי להם שאבוא איתם.‬
‫תגיד להם שיקפצו לנו.‬
‫זאת העבודה שלכם.‬
‫יש שם שרפה.‬
‫צאו לשם ותכבו את האש.‬
‫שוחחתי אז מאחורי הקלעים עם אנתוני קידיס.‬
‫אמרתי לו, "אנחנו צריכים שתעזור,‬ ‫שתרסן את הקהל".‬
‫אבל התגובה שלו הייתה, "הם לא יקשיבו לי.‬
‫אין לי מה להוסיף לזה".‬
‫אלוהים אדירים, ממש "אפוקליפסה עכשיו" שם.‬
‫רוצה לעשות את זה?‬
‫כן!‬
‫השיר הראשון שהוא ניגן בהדרן‬ ‫היה מחווה לג'ימי הנדריקס,‬
‫"אש".‬
‫לעמוד ליד האש שלך.‬
‫"תני לי לעמוד ליד האש שלך‬
‫תני לי לעמוד ליד האש שלך"‬
‫בזמן שה"צ'ילי פפרז" ניגנו,‬
‫אפשר היה לראות מדורות נוספות נדלקות.‬
‫"ילדה, תני לי להיכנס לאש שלך‬
‫תני לי לעמוד ליד האש שלך"‬
‫ואז עוד אחת, ועוד אחת.‬
‫"רד הוט צ'ילי פפרז"!‬
‫ה"רד הוט צ'ילי פפרז" סיימו לנגן,‬
‫וכולם חיכו לאמן מיוחד כלשהו.‬
‫רוצים עוד!‬
‫היינו נרגשים מאוד.‬
‫אבל… בום, ההופעה נגמרה.‬
‫אני מקווה שכולם נהנו.‬
‫אנחנו נהנינו, ונפלא שהייתם איתנו.‬
‫שמרו על עצמכם בדרך הביתה.‬
‫נתראה שוב בקרוב.‬
‫אז עכשיו היו כל האנשים הנרגשים האלו,‬ ‫עם כל האנרגיה הזאת, והם מאוכזבים.‬
‫הדבר היחיד שהם עשו היה‬ ‫להקרין את ג'ימי הנדריקס‬
‫על מסכי הווידאו הגדולים.‬
‫אני חושב שזה היה‬ ‫כמו הגפרור האחרון במדורת הדלק‬
‫שפשוט הצית את כולם.‬
‫הקהל קיבל את זה כסימן‬ ‫ללכת ולשרוף את המקום.‬
‫תישרף, בן זונה!‬
‫תציתו הכול!‬
‫הם השליכו לאש מכל הבא ליד.‬
‫עוד עץ!‬
‫זה היה מפחיד כי ראיתי אנשים שנדבקו בזה,‬
‫במנטליות העדר הזועמת הזאת.‬
‫אנשים שמעולם לא היו עושים את זה‬ ‫בחיי היום יום הרגילים שלהם‬
‫נכנסו לזה עד הסוף במעין הרס המוני,‬
‫וזה פשוט התפשט כמו אש בשדה קוצים.‬
‫השמיים נהפכו לכתומים.‬
‫היו מדורות מכל עבר, בכל פינה.‬
‫ואחרי זה השתררה מהומה.‬
‫הגג עולה באש! אנחנו לא צריכים מים!‬
‫הנדריקס מנגן בזמן שרומא בוערת.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אני לא יודעת אם רואים‬ ‫אבל השמיים כתומים, יש הרבה עשן.‬
‫כן.‬ ‫-מטורף שם בחוץ.‬
‫הייתה תחושה של פאניקה.‬
‫אני זוכר שראיתי עוזרי הפקה‬ ‫יוצאים מקרוואן ההפקה‬
‫ומשליכים את המסכים והציוד לרכב מסחרי.‬
‫כאילו האנוי נופלת או משהו.‬
‫אנחנו יוצאים מפה.‬ ‫-כן.‬
‫נלך.‬ ‫-זה הזמן ללכת.‬
‫זה נעשה אינטנס…‬
‫הם אמרו, "זהו, גמרנו".‬
‫והם העלו אותנו לאוטובוס.‬
‫כולם, לזוז. קדימה.‬
‫זוזו.‬
‫היה עוד מה לסקר, אבל הם אמרו,‬
‫"לא נסכן את הביטחון שלכם או של אחרים.‬ ‫אנחנו יוצאים מכאן".‬
‫"וודסטוק 99'", להתראות, ואולי ברוך שפטרנו.‬
‫היינו באחד הכבישים שהובילו מאתר הפסטיבל.‬
‫תתקדם עוד קצת.‬
‫הסתכלתי דרך החלון, ובזמן שנסענו, ראינו…‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אחי, זה…‬ ‫-אתה מצלם את זה בווידאו?‬
‫אלוהים.‬
‫אמרתי, "לעזאזל, משהו עומד לקרות כאן‬ ‫וחייבים לצלם את זה".‬
‫רצתי כמו "הדיוקס קורעים את האזרד".‬
‫אנחנו נכנסים.‬ ‫יש שרפות מכל עבר. תראו את זה!‬
‫אנחנו מתקרבים.‬
‫התחלתי לרוץ לעבר המקום.‬
‫כל השאר יצאו ואנחנו ניסינו להיכנס בחזרה.‬
‫לא ידעתי מה יקרה.‬
‫צלם את זה.‬
‫העניינים יוצאים משליטה!‬
‫מה קרה, לעזאזל?‬
‫זה ממש… לא יודע, "בעל זבוב", אני מניח.‬
‫אנשים דוחפים את המגדל.‬
‫היה ברור מאוד‬ ‫שהם מנסים להפיל את המגדל הזה.‬
‫אני חושב שהמגדל עומד ליפול.‬
‫אפשר היה לשמוע אותו חורק.‬
‫המגדל עומד ליפול.‬
‫לא!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אנשים נתלו ממגדלי הרמקולים.‬
‫זה היה כמו "כוכב הקופים".‬
‫ברגע שאתה נהפך לחלק מעדר,‬
‫אתה מתנהג כמו חיה.‬
‫וכל האנשים האלו‬
‫התנהגו כמו חיות.‬
‫הם רק רוצים לעשות עלינו כסף ואנחנו כועסים.‬
‫אי אפשר לעצור התפרעות בשנות ה-90.‬
‫תרחיקו מכאן את המסוק. אתם גורמים להתפרעות.‬
‫עקבנו אחר המתרחש ממגדל הפיקוח האווירי.‬
‫תוציאו משם את האנשים שלכם.‬
‫צריך לאבטח את האזור לפני שנשלח צוות רפואי.‬
‫בשלב הזה, זה היה מקרה חירום.‬
‫ציפיתי להרוגים,‬ ‫אנשים שירמסו, יותקפו ויהרגו.‬
‫חיי אדם היו בסכנה.‬
‫אני צריך סיוע.‬
‫זורקים עליי דברים כאן.‬
‫תגיעו לכאן!‬
‫התחלנו לקבל פניות בקשר ממשרד ההפקה,‬
‫"תהיו מוכנים לגרוע מכל.‬
‫תתכוננו לחסום את הפתחים".‬
‫לאספסוף הילדים הזה‬ ‫נמאס לרקוד מסביב למדורות‬
‫מול הבמה המזרחית,‬
‫והם החליטו להרחיב את הזעם וההרס‬
‫לשאר שטחי הפסטיבל,‬
‫ולמרבה הצער, כפר הספקים שלנו עמד בדרכם.‬
‫להישאר כאן. בטוח.‬
‫התחלנו לשמוע‬ ‫פניות לחוצות יותר ויותר בקשר,‬
‫אז אנשי הצוות שלי ואני‬ ‫הלכנו לשני אוהלי הספקים הגדולים.‬
‫לחלקם היו 60-70 אלף דולר במזומן.‬
‫איך אתם מחזיקים מעמד?‬
‫אתם בסדר כאן?‬ ‫-כן.‬
‫אמרנו לספקים לכבות את האורות,‬
‫להוריד את דפנות האוכל בחזית הדוכנים,‬
‫ולחכות בשקט כי אנחנו סוגרים את כפר הספקים.‬
‫וניסיתי לעשות זאת בשקט, כמובן,‬
‫כדי לא לעורר תחושה של פחד או פאניקה,‬ ‫אבל בפנים הייתי מבועת.‬
‫התחלנו לשמוע קולות מזמרים,‬
‫ומשהו שנראה כמו ענן שחור‬ ‫שמתקרב אלינו ממסלול ההמראה.‬
‫זה היה אספסוף עצום.‬
‫הם שרו את "רייג' אגיינס דה משין".‬
‫"לך תזדיין. לא אעשה מה שתגיד לי‬
‫לך תזדיין, לא אעשה מה שתגיד!"‬
‫"לך תזדיין, לא אעשה מה שתגיד לי!"‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫חופשיים!‬
‫בשלב הזה, אלו אנרכיה, כאוס ומנטליות עדר.‬
‫אנשים פשוט תפסו קרטונים של תקליטורים.‬
‫ברור שאכנס לשם, כל השאר עושים את זה.‬
‫במרכז אוהלי הספקים עמדו שש מכונות כספומט.‬
‫מישהו בקהל הבחין בהם,‬ ‫וזה היה כמו שריטה בתקליט.‬
‫מישהו צעק, "כספומטים!"‬ ‫ומיד, כל הקהל הסתער.‬
‫כסף!‬
‫הם מפרקים את הכספומטים עכשיו.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫בשלב ההוא, כל מה שהיה קשור ל"וודסטוק"‬
‫נכנס לרשימת ההרס של האנשים האלו.‬
‫הצלחתי לעבור. אני בדרך אליך.‬
‫לכל מי שהיה תג וכל מי שהכרנו הגיע‬
‫ורצה להתחבא במשרד.‬
‫ארבעת מכשירי הקשר שלי השתוללו.‬
‫אחד הבחורים מהמשרד שלנו‬ ‫ניגש לדלתות הראשיות‬
‫והתחיל לבצר אותן.‬
‫כולם תהו, "איך זה ייגמר, לעזאזל?"‬
‫אני זוכר ששמעתי משהו שנשמע כמו פיצוץ.‬
‫כמה קרוואנים בוערים שם.‬
‫ראינו קרוואנים עולים באש.‬
‫אמרנו, "חייבים לצלם את זה". אז רצנו לשם.‬
‫הייתה שורה של משאיות.‬ ‫לכל משאית היה מכל דלק‬
‫או מכל גז מובנה.‬
‫אם הדבר הזה יתפוצץ, הרבה אנשים ייפגעו.‬
‫היינו ממש בחזית ההתרחשות. זה המקום.‬
‫ואז, פתאום…‬
‫אלוהים.‬
‫בום! כאילו, ואו!‬
‫בום!‬
‫זה היה כמו פצצה שהתפוצצה‬ ‫באמצע שטח הפסטיבל,‬
‫ואז פצצה נוספת התפוצצה.‬
‫לעזאזל. זה לא טוב.‬
‫עשינו הרבה רעש, בני זונות!‬
‫בואו נתפקד ונסתלק מכאן.‬
‫זה לא שווה את זה.‬
‫זה היה כאילו חומות יריחו נפלו.‬
‫זה הרגע שבו אמרנו, "אנחנו צריכים לצאת".‬
‫שמעתי פיצוץ.‬
‫ואנשים רצו. רצו באמת הפעם.‬
‫רגע לאחר מכן, בום! אני חוטף מכת אלה בבטן,‬
‫הרמתי את הראש וראיתי בחור במסכה.‬
‫זוזו!‬
‫לאחור. הנה. אנחנו כאן.‬
‫חבר'ה, משטרת המדינה כאן.‬
‫צאו החוצה. תנו למשטרת המדינה לטפל בזה.‬
‫הם נכנסו בטור כמו חיילי סער‬
‫עם אלות ענקיות ומגנים.‬
‫חשבתי, "לעזאזל".‬
‫אנשי משטרת המדינה סוגרים עניינים.‬
‫בואו נתארגן ונסתלק מפה.‬
‫מייקל…‬
‫לעולם לא יראה את הפחד שלו.‬
‫אני בטוחה שהוא נבהל מאוד ממה שקרה.‬
‫הלכתי בעקבותיו, וחשבתי שהוא יוצא לבדוק‬
‫מה קורה עם המשמר הלאומי.‬
‫יצאתי לשטח כדי לחוש אותו.‬
‫חשבתי שזה סוף נורא לסוף שבוע סביר.‬
‫וחשבתי…‬
‫"יידרש כאן ניקוי רציני".‬
‫הוא נכנס לכפר הספקים שלנו,‬
‫ולא ראיתי אותו בכלל בשבועות שהיינו שם.‬
‫חשבתי, "אלוהים, אתה מייקל לאנג.‬ ‫אני קולין ספיר,‬
‫ותמיד רציתי לפגוש אותך".‬
‫אבל הוא פשוט שוטט בין ההריסות, וזהו.‬
‫הוא לא פנה אלינו בכלל,‬ ‫כאילו, "אתם בסדר, חבר'ה?"‬
‫לא נראה שזה עניין אותו במיוחד.‬
‫היה מאכזב שזה נגמר ככה.‬
‫מאוד.‬
‫אבל כך זה היה, ממשיכים.‬
‫זה היה פשוט עצוב. התחושה הייתה שזהו זה.‬
‫לעולם לא יהיה "וודסטוק" נוסף אחרי זה.‬
‫מייקל.‬
‫פילאר, לכי מפה.‬
‫זאת הדרך השלווה ביותר להתמודד עם זה.‬
‫זה מעולה.‬
‫אני חושבת שזה היה…‬
‫כן, זה היה הסוף.‬
‫- יום שני -‬
‫השעה 6:30 בבוקר.‬
‫פילאר אמרה, "אימא, את חייבת לראות את זה".‬
‫נכנסנו למכונית שלה ועשינו סיבוב.‬
‫אלוהים.‬
‫זה נראה כמו שדה קרב.‬ ‫אשפה ומדורות מעשנות בכל פינה.‬
‫- נא להשתין בדשא -‬
‫והתקרבנו ל-12 הקרוואנים הנגררים,‬
‫ואמרתי, "פילאר, זה היה 'וודסטוק 99'‬
‫שנשרף עד אפר".‬
‫אנחנו כאן עם דוק דוולין,‬ ‫שעובד עם הפסטיבל מאז 69'.‬
‫מה שלומך הבוקר?‬
‫היה כיעור בהרבה מהדברים כאן.‬
‫וכשכל זה ייגמר,‬ ‫אני חושב שזה הסוף של "וודסטוק".‬
‫זה פשוט עצוב. אני לא יכול להגיד יותר מזה.‬
‫ביום שני בבוקר, הכול היה מפורק.‬
‫אז היו צוותי חדשות.‬
‫ומפני שלא היו טלפונים ניידים,‬
‫ידענו שההורים שלנו ידאגו‬ ‫כי הם ראו מה קרה.‬
‫היו התפרעויות, וזה היה מטורף.‬
‫ראינו הרבה אנשים מפוצצים דברים, ומדורות.‬ ‫אנשים קפצו מעל מדורות,‬
‫והשליכו דברים. זה היה פרוע.‬
‫הרבה אנשים משוגעים.‬
‫ואם יהיה "וודסטוק" נוסף, תחזרי?‬
‫כן, בהחלט. על בטוח. בלי שאלות.‬
‫זה נשמע מגוחך,‬ ‫אבל על אף שעברה עליי חוויה מפחידה,‬
‫זה היה אדיר.‬
‫צפיתי בלהקות שאהבתי.‬
‫זאת הייתה חוויה של פעם בחיים.‬
‫זאת הייתה החוויה הכי טובה שהייתה לי,‬
‫ו-22 שנה לאחר מכן,‬
‫זאת עדיין החוויה הכי טובה שהייתה לי.‬
‫לא היו חוקים.‬
‫יכולתי לעשות מה שבא לי.‬
‫כלומר, תחושה של אנרכיה מוחלטת.‬
‫עשיתי חיים משוגעים באותו רגע. כאילו…‬
‫אני שמח שחוויתי את זה.‬ ‫איזה סיפור, איזו חוויה.‬
‫זה היה חופש מוחלט ללא אחריות,‬
‫והתחושה הייתה שזה שילוב מסוכן.‬
‫אני חושב שציפינו לארוז את הציוד,‬
‫להאכיל את מי שצריך, לכתוב את הסיפורים,‬
‫ואז זה קרה.‬
‫כל העולם ידע עכשיו שזה נהפך לאסון מוחלט.‬
‫הצילומים הופיעו בכל מקום.‬
‫"וודסטוק 99'", סוף שבוע של רוקנרול‬ ‫באפסטייט ניו יורק…‬
‫…הסתיים בטון צורם אמש.‬ ‫המעריצים תקפו אוהלים, ציוד במה,‬
‫ודוכני מזון…‬
‫"וודסטוק 99'" הוסתר תחת ענן עשן…‬
‫דוכני מכירות נבזזו, ומגדלי תאורה הופלו.‬
‫כשחגיגת הרוקנרול נהפכה להתפרעות.‬
‫באנו למשרד למחרת,‬
‫והיינו חתומים על כל מיני הסכמי סודיות,‬
‫ואיש לא הורשה לדבר עם התקשורת.‬
‫"מה שהחל כפסטיבל של שלום, אהבה ומוזיקה‬ ‫הסתיים בהתפרעויות‬
‫ב'וודסטוק 99'."‬
‫מה מישהו יכול לספר‬ ‫שהוא גרוע יותר ממה שאנשים ראו?‬
‫לכל אחד היו תיאוריות משלו‬ ‫לגבי מה שקרה ולמה.‬
‫שמועות התפשטו כמו אש בשדה קוצים.‬
‫לעתים קרובות אני תוהה אם המפיקים‬
‫המשיכו עד יום ראשון ואז אמרו,‬
‫"מה שבאמת היה כאן זה‬
‫פסטיבל רוק תחת שליטה סבירה.‬
‫זה לא היה 'וודסטוק'".‬
‫ואז פתאום, הדברים האלו קרו בראשון בערב,‬
‫והפכו אותם ל"וודסטוק" של תוהו ובוהו,‬
‫אולי כדי להרחיב את מכירת המוצרים‬
‫שנמשכה אחרי האירוע.‬
‫זה מגוחך. כלומר…‬
‫זה פשוט לא נכון.‬
‫כדי לקיים את מסיבת העיתונאים הזאת‬ ‫באלף הזה עדיין…‬
‫בשבת בבוקר זימנו‬ ‫את מסיבת העיתונאים האחרונה.‬
‫האמרגן שלנו, מייקל לאנג.‬
‫היי.‬
‫לא הייתה אמורה להיות מסיבת עיתונאים בשני.‬
‫מן הסתם.‬
‫הסיכון היה גבוה ביותר.‬
‫מותג "וודסטוק" היה בצרות רציניות.‬
‫הייתי בשטח עד 5:30 הבוקר.‬
‫ראיתי קבוצה קטנה מאוד של אנשים.‬
‫הם עברו ממקום למקום,‬ ‫הציתו שרפות, התסיסו אנשים.‬
‫אבל לא הייתי מגנה את הקהל הזה‬ ‫בגלל השתוללות‬
‫סליחה על הביטוי, של כמה חארות.‬
‫בעיקרון, הם לא קיבלו על עצמם שום אחריות.‬
‫ההסבר שלהם היה,‬ ‫"מדובר בכמה תפוחים רקובים".‬
‫כל אדם שעיניו בראשו, שראה את הצילומים,‬ ‫יודע שהיו שם אלפי ילדים‬
‫שבזזו, התפרעו, פגעו ברכוש, הציתו שרפות.‬
‫רומא בערה.‬
‫אבל הבעיה האמיתית לא הייתה מי התפרע.‬
‫השאלה הייתה, למה הם התפרעו?‬
‫אני חושב שזה עניין תרבותי. יש אנרכיסטים‬
‫בקרבנו תמיד, וחלקם קולניים יותר מאחרים,‬
‫ועלינו לעצור את הקולניים ביותר.‬
‫אני לא חושב שהעניין היה בעיות.‬ ‫אני חושב שהעניין היה האנרגיה.‬
‫הם התמלאו בהמון אנרגיה בסוף השבוע‬ ‫ופשוט לא רצו להפסיק.‬
‫הם רצו עוד מכל דבר.‬
‫עוד מהחוויה.‬
‫אני חושב שזה העניין.‬ ‫הם לא רצו לסיים את זה.‬
‫אלו השוליים המופרעים.‬
‫חתך מהאוכלוסייה שחש מצד אחד שמגיע לו,‬
‫ומצד שני, פחד להתבגר,‬
‫להתחייב לעבודה אמיתית,‬
‫להקים משפחה ודברים כאלו.‬
‫החרדה שלהם הייתה גדולה מאוד.‬
‫החוצה!‬
‫מה השתבש בפסטיבל הזה, לדעתך?‬
‫אסכם בשתי מילים. תאוות בצע.‬
‫חוויית המשתמש לא נלקחה בחשבון כלל.‬
‫כלומר, הילדים האלו נוצלו.‬
‫הם התייחסו לאנשים כמו לכלבים‬ ‫ברגע שקיבלו את הכסף שלהם. כלבים.‬
‫המהומות היו תוצאה‬ ‫של הזעם של כולם בגלל המחירים,‬
‫והיה חם, והסרחנו,‬ ‫והיינו עייפים וסובלים מהנגאובר.‬
‫ואני חושבת שלאנשים נמאס,‬
‫והם נכנעו לנטיות הטבעיות הכי איומות שלהם.‬
‫מסיבת העיתונאים ההיא הותירה טעם רע בפה שלי‬
‫ובפה של כל מי שהיה שם.‬
‫נפרדים מ"וודסטוק 99'".‬
‫ברוך שפטרנו, חתיכת חרא.‬
‫אבל אז המצב החמיר עוד יותר.‬
‫אז אחרי הפסטיבל,‬
‫כשחזרתי למשרד, התחלתי לקבל שיחות טלפון.‬
‫זאת הייתה אימא היסטרית‬
‫שאמרה שהבת שלה נאנסה.‬
‫משטרת ניו יורק חוקרת תלונות‬
‫על אונס של ארבע נשים‬
‫בסוף השבוע של פסטיבל המוזיקה "וודסטוק".‬
‫ה"וושינגטון פוסט" מדווח‬
‫שבלשים בוחנים את התלונות,‬
‫ושעובדי סיוע בעת משבר‬
‫מדווחים על תקיפות מיניות רבות,‬
‫חלקן התרחשו בסמוך לבמה.‬
‫אחרי הפסטיבל, כל הסיפורים ששמעתי‬
‫על נשים שעברו התעללות, ואפילו אונס.‬
‫בהתחשב באווירה שהייתה שם בקרב הבחורים,‬ ‫זה לא מפתיע אותי.‬
‫מדובר בתחושת זכאות.‬
‫רואים את זה בכל הקשור לגזע, בסקסיזם.‬
‫רואים את זה במעמדות.‬
‫הרעיון שאני טובה יותר ממך,‬
‫ולכן אוכל לאלץ אותך לעשות כרצוני,‬ ‫ואתה מחויב לציית.‬
‫בעבר, היה עלייך להתמודד‬ ‫עם מה שנדרשת להתמודד איתו‬
‫ולבלוע את זה.‬
‫לא שמעתי אישומים באונס‬
‫או תקיפת נשים עד לאחר סיום הפסטיבל.‬
‫והאופן שבו התייחסו לנשים היה באמת נורא.‬
‫חשבתי שאנחנו אחראים לכל מי שנמצא בשטח.‬
‫ולכן אנחנו נושאים באחריות למה שקרה לנשים.‬
‫אבל זה קרה בחשאי. זה קרה באוהלים ו…‬
‫מישהו אמר שזה קרה ב"מוש פיט".‬ ‫אני לא יכול לשער אפילו.‬
‫"וודסטוק" הייתה כמו עיר קטנה.‬
‫בהתחשב בכך, הייתי אומר שסביר להניח‬
‫שמספר מקרי האונס היה זהה לעיר בגודל דומה.‬
‫אני לא תומך בזה.‬ ‫זה היה נורא, זה היה מחריד.‬
‫הלוואי שיכולנו לתפוס את כולם.‬ ‫הייתי משליך את כולם לכלא.‬
‫אבל בהתחשב בכך שהיו שם 200,000 איש…‬
‫זה לא היה משהו שצבר תנופה‬
‫ועורר בעיות בשטח עצמו,‬
‫חוץ מלנשים שזה קרה להן, כמובן.‬
‫אלו זיבולים.‬
‫ב"וודסטוק 99'" לא היה מספיק אבטחה ראויה.‬
‫הם ניסו לחסוך על זה.‬
‫כאמרגן, אם אתה מפיק אירוע,‬
‫האחריות הראשונה שלך היא ביטחון הקהל.‬
‫אבל הם לא היו מוכנים בכלל.‬
‫זה היה כאילו, בואו נביא רבע מיליון איש,‬
‫ונראה מה יקרה.‬
‫- דרושים ציצים ואסיד -‬
‫אם מישהו נפגע, אין לזה תירוץ.‬
‫בנות אמורות להיות מסוגלות ליהנות,‬ ‫בדיוק כמו בחור.‬
‫תנועות כמו "מי טו" התפתחו כתגובה ישירה‬
‫להתנהגויות האיומות שראינו ב"וודסטוק 99'".‬
‫אנשים רבים מתלוננים על "תרבות הווק",‬
‫אבל במבט לאחור, אני שמחה שאנחנו‬ ‫לא משלימים יותר עם דברים כאלו.‬
‫ב-99' אנחנו היינו הילדים.‬
‫אבל אנחנו המבוגרים עכשיו.‬ ‫אנחנו ההורים עכשיו.‬
‫אני שמחה שהבנות שלי לא יצטרכו‬
‫לראות את זה, ולחשוב שככה זה.‬
‫זה כאילו שלמדנו מי אנחנו לא רוצים להיות.‬
‫והצבנו גבולות, ודברים שימנעו אותנו‬
‫לחזור לטירוף הזה.‬
‫- תראי את הציצים שלך! -‬
‫- "וודסטוק 99'", יריד אמנות ומוזיקה -‬
‫"וודסטוק 99'" נצרב בזיכרוני‬
‫כהזדמנות שאבדה.‬
‫אני חושב שבשנות ה-90,‬
‫הילדים היו במקום אחר מבחינה נפשית.‬
‫הם באו בשביל המוזיקה.‬
‫אני לא חושב שהם היו יכולים‬ ‫להפנים את הנושאים החברתיים של התקופה.‬
‫והיו גורמים שפשוט…‬
‫היו חארות בקרב קהל.‬
‫אי אפשר לסנן את האנשים שקונים כרטיסים.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫"וודסטוק" לא ייעלם לעולם.‬
‫"וודסטוק 69'" היה אירוע בפני עצמו‬ ‫עם קסם משלו.‬
‫האם "99'" הזיק לזה?‬
‫אולי קצת.‬
‫- שלושה חודשים אחרי צילום הראיון הזה -‬
‫- מייקל לאנג נפטר -‬
‫אוקיי.‬
‫תודה.‬
‫- אין כוונות לארגן פסטיבל "וודסטוק" נוסף -‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬