Шуму для Bush.
Дякую!
Вудсток-99, день перший. Пау!
23:54:57
23:54:58
23:54:59
23:55:00
23:55:01
Якщо не зможете заснути, там в ангарі проходить рейв.
Вечірка цілу ніч.
У п'ятницю 23-го був мій 29-й день народження.
ВУДСТОК 99-ГО СЕЛИЩЕ
ОБЕРНІТЬСЯ, ЯКЩО МАЄТЕ ЗАПИТАННЯ
З днем народження, Коліне…
Я вирішив піти в ангар рейву зі знімальною групою.
КОЛІН СПІР ЗНІМАЛЬНА ГРУПА
-Так. -Так.
О лялю. Ой!
Рушаймо
Ми були в захваті.
Енергетика відчувалася навіть поза ангаром.
Рушаймо
Це були наче консерви з 60 000 людей.
Наче погляд на перше кільце пекла,
якби там було весело.
Це був повний відвал.
Усі з різною кількістю одягу на собі й просто кайфували на повну.
Рушаймо
Ми трохи під кайфом.
Якось до мене підійшла мила хіпарка
з крилами феї.
Запитала: «Хочеш екстазі?»
Попри те, що я мав працювати наступного дня,
я сказав: «Так, мені сьогодні 29. Зробімо це».
Рушаймо!
ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Усі насолоджувалися, але це відчувалося.
Контролю не було.
Пішов ти.
Не було нікого, хто б сказав: «Ей, це занадто».
На території сотні тисяч людей,
і більшість з них голі. Це запрошення проблем.
Усе виходило з-під контролю.
Ніхто не знав, що станеться далі.
ЦИЦЬКИ РАДУЮТЬ МЕНЕ
7:59:58
7:59:59
8:00:00
Я прокинувся о восьмій ранку й почувався дивно.
Думав: «Що зі мною?»
Я глянув у дзеркало, а мої очні яблука були завбільшки з більярдні кулі.
Вони просто… Пам. Такі розширені. І я зрозумів: «Чорт забирай,
те екстезі, яке я прийняв чотири години тому, почало діяти.
А тепер на мене чекає подорож».
Я намагався лягти спати на годину, щоб проспатися.
Але я просто вібрував: «Боже, просто дихай.
Тобі треба йти».
Ти спізнюєшся.
Тож я під'єднав усе своє обладнання, рацію:
«Ходімо. Ми повертаємося на фестиваль».
СУБОТА
Там відбувалося щось дуже дивне.
У п'ятницю було просто чудово.
Але в суботи ми жили в бруді.
Яка ваша реакція на туалет?
Це просто огидно.
-Наскільки? -Можна вилаятися?
-Гидота. -Немає туалетного паперу.
-Найгірше, що я бачила. -Хтось користувався ванною?
Це наче ходити в туалет і не змивати цілий рік
і зайти туди. Це огидно.
Треба зачинити двері. Дякую. Мене зараз знудить.
Субота мала стати найкращим днем найкращого рок-фестивалю десятиліття.
АНАНДА ЛЬЮЇС ВЕДУЧА MTV
Limp Bizkit, Kid Rock, Fatboy Slim.
Ходімо, хлопці. Ходімо.
Але ніхто з нас, хто був там, не через це пам'ятає цей день.
У суботу все почало йти нанівець.
Алло?
Портативні туалети були верхівкою айсберга.
У продюсерському офісі ми почали чути історії
про численні крахи в інфраструктурі фестивалю.
Ми приїхали в суботу, щоб охороняти,
і нам довелося пройти півтора кілометра смугою.
Це був майже як шар сміття, який треба було перебирати…
КАЙЛ ОХОРОНЕЦЬ СЦЕНИ
…щоб дістатися сцени.
Усе сміття не зібрати.
Але було враження, що там узагалі не прибирали.
Там було огидно.
Сміттєвих баків було мало…
ХЕЗЕР
…якщо й були, то цілком забиті.
Як і в усіх відділах, у відділі санітарії скоротили бюджет.
Сміттєві та каналізаційні послуги було скасовано.
Тож ми покладалися на цих субпідрядників.
І не вистачало людей чи робочі думали: «Це фестиваль. Ходімо розважатися».
На жаль, вони не виконували свою роботу.
Вудсток, другий день. Веселіться.
Підкрути мою гітару.
ВАЙКЛЕФ ЖАН
Ви можете кидати свої пластикові пляшки, коли я почну грати.
Я була у вежі, дивилася на сцену,
і я бачила сміття скрізь.
І я сказала: «Це буде крах Вудстоку-99…
ЛІЗА ЛОУ ФОТОГРАФИНЯ ВУДСТОКУ
…те, що ви зараз бачите.
Бо ці малі не будуть щасливі.
Ми недостатньо добре про них дбаємо».
Вони хотіли дух Вудстоку,
що був у 69-му.
Мені було 27 на першому Вудстоку,
і це була одна з найважливіших подій мого життя.
Там був мир і любов.
Моя мама була важливою складовою Вудстоку-69.
Вона допомагала дістати всю їжу для безкоштовних кухонь.
Бачити, як стільки людей ладнають
і дбають одне про одного… Це змінило моє життя.
Я хотіла, щоб Вудсток-99 був прекрасним.
І я знала, що нас чекала катастрофа, якщо б залишили сміття на землі.
Де сміттєвий відділ?
Тож я взяла купу сміттєвих мішків
і вийшла їх роздати.
Вона не розуміла тоді, у що влазить.
Сміттєві пакети для вашого району.
Ну ж бо. Народ, допомагаємо.
Хтось сказав мені:
«Я заплатив 150 доларів, щоб бути тут. Сама прибирай».
Я відповіла: «Це не той Вудсток».
Може, цим дітям бракує любові. Може, вони так поводяться…
Так, це витвір мистецтва.
Ну ж бо. Назад, на місце. На місце. Сюди.
Коли ви в такому середовищі, а інфраструктури для підтримки
кількості людей, яка там перебуває, бракує,
тоді починається всяке.
Якщо здається, що організаторам байдуже, то чому відвідувачам не має бути?
ВУДСТОК-99
За лаштунками продюсери цього заходу були неорганізовані.
Там стільки всього відбувалося,
а Майкл і Джон не звертали уваги
на проблеми з логістикою.
ВУДСТОК-99 ЩЕ 3 ДНІ МИРУ ТА МУЗИКИ
Ми за кулісами Вудстоку-99 з трьома
наче щасливими хлопцями, трьома ватажками. Тут Оссі Кілкенні,
Майкл Ленг, Джон Шер. Як справи?
Ви дуже щасливі. Напевно, усе дуже добре.
Усе дуже добре. Ми вже на півдорозі.
Ми розважалися.
Ми цілий рік планували це. І все працювало.
ДЖОН ШЕР ОРГАНІЗАТОР ВУДСТОКУ
Здається, усе добре організовано. Усе так гарно.
У світі немає такого фестивалю, як Вудсток.
Так, проблеми існували, але вони були поодинокими.
Ніхто не думав, що прийде й ночуватиме
в Ritz-Carlton.
Це великий успіх.
Усе виправдовує очікування.
БРЕХУН
Найголовніше — усім подобається.
Не побачите нікого, хто б казав щось погане.
-Козли! -Це жахливо.
-Це погано. -Це жахливо.
Вони сиділи там, заплющивши очі.
Казали: «Усе добре».
Як щодо приємних сюрпризів? Що пройшло краще, ніж ви очікували.
Ну, гадаю, погода пішла нам на зустріч.
13:14:57
13:14:58
13:14:59
13:15:00
13:15:01
Перший день був спекотним. Але другий — наче в печі.
Там було багато бетону.
СКОТТ
Палюче сонце, як у «Лоуренсі Аравійському».
Гаразд. Запалимо?
Так!
Гаразд.
З Детройта Kid Rock!
Тоді всі вже зачекалися Kid Rock.
А це була найспекотніша пора найспекотнішого дня року.
Kid Rock вийшов у цій шубі.
Перше, про що я подумав: «Чорт забирай. Він божевільний».
Він скинув її, і він був схожим на Джеймса Брауна.
І він крикнув: «Мене звати Kid!»
Рок!
Я пішов до натовпу.
Гурт божеволів, натовп божеволів.
Там, де я стояв, було спекотно, і поруч зі мною нікого не було,
тож можу лише уявити температуру в слемі.
Мабуть, як у духовці.
Мене призначили до намету саме біля сцени.
ПАТРУЛЬ МИРУ ПЕРША ДОПОМОГА
Сонце було палючим,
а вологість і спека були такими високими…
ДЖО ПЕНА ПАРАМЕДИК
…що люди просто топилися у власному поту.
Виводили людей, які були непритомні через тепловий удар,
і їхня шкіра була буквально суха на дотик.
Бачите, як спекотно?
Гляньте на його обличчя. Видно, як спекотно.
Я більше не відчуваю ніг.
Більше тисячі людей пройшли лікування від виснаження і зневоднення
на музичному фестивалі Вудсток-99 у Нью-Йорку.
Це була не дрібниця якась. Я зовсім недооцінив цю подію.
Я сказав собі: «Ми в лайні».
Води!
Дайте їм води, чорт забирай.
Люди відчайдушно намагалися знайти тінь, де тільки могли.
Вона була наче чимось найрідкіснішим на планеті,
і люди шукали її скрізь.
Людям не було куди діватися з цієї ситуації.
Їм не надали можливості.
Що це говорить про продюсерів
малим, які заплатили гроші
й хотіли пережити чудовий «досвід Вудстоку»?
Що? Це говорить, що їм начхати на вас.
15:57:57
15:57:58
15:57:59
15:58:00
Цей восьмикутник проведе мене багато куди.
За мною, за тими сильно укріпленими воротами,
там комплекс митців.
За лаштунками атмосфера була чудовою. У нас була купа трейлерів-гримерок,
які добре обладнали. У нас були кухарі.
КОМПЛЕКС МИТЦІВ
Якось у нас навіть було велике барбекю. Про митців добре подбали.
Як ви?
Я приїхав у суботу на лімузині.
Пам'ятаю, ми мали підписати величезну штуковину.
Це було радше схоже на прогулянку червоною доріжкою
на церемонії нагородження, ніж на фестиваль.
Усе спонсорували до відвалу.
Пиво Budweiser. Ви дивитеся Вудсток-99! Ура!
Є місце, де роздають одяг Converse, якщо хочеш щось взяти.
Авжеж.
Люб'язно, що ви нас одягаєте.
Мир і любов дорівнюють капіталістичному підприємству.
-Так. -Це якщо говорити відверто. Так і є.
Не було того «миру й любові»,
й відчуття «ми всі — одне ціле», відчуття спільноти.
На Вудстоку ми були дуже розпещені. Але ми ступали туди й…
ТІМ ГІЛІ ПРОДЮСЕР MTV
…там було 40 градусів. Вони стояли на асфальті.
Платили вісім доларів за буріто.
Їх нівечили з усіх боків.
У суботу вони вже були розлюченими.
Тоді вони вперше почали закидувати нас усіляким.
Раптом глядачі почали цілитися в нас. У MTV.
Люди кидають головні убори та всяке інше.
Вони знали, що ми в етері. Вони дражнили нас.
Чудово. Ось це справжній Вудсток-99.
Було чутно шум жмень монет чи батарейок,
і вони відбивалися від майданчика.
Я маю дивитися на вежу.
Не міг дивитися на натовп, щоб побачити камінь, що летить мені в голову.
Було дуже лячно.
Ми почувалися ціллю.
Ми були уособленням того, що викликало в них обурення.
Мені набридли Backstreet Boys на MTV Live. Набридли.
-Це лайно… -Не стримуйся.
Я не стримуюся. Ненавиджу це.
Ну ось.
Вітаймо Backstreet Boys.
Наприкінці 90-х MTV стало втіленням того, чим стала музична індустрія…
ДЕВІД БЛАУСТЕЙН РЕПОРТЕР ABC NEWS, ВУДСТОК-99
…з Вудстоку-69 до Вудстоку-99.
Уже не йшлося про революцію. Скоріше, «Придбайте мою футболку».
Джої Макінтайр, Stay the Same. Раджу придбати.
Для фанатів року віджеї MTV не схожі на них.
Вони були обличчям корпоративного моноліту,
який паплюжив їхню музику.
«Ви продаєтеся» або «Корпорація все псує.
Ми хочемо бути вільними».
КОРПОРАЦІЇ, ГЕТЬ ВІД НАШОЇ МУЗИКИ
Відсмокчіть довбаний член.
Не знаю, чи це просто зміна поколінь
у молодіжній культурі, але їм остогидло.
Backstreet Boys.
Люди лютували.
Хлопець підійшов ззаду й намагався обпекти мене сигарою.
А охорони було замало, щоб це зупинити.
Охорони не вистачало на 250 000 людей.
Охорона Вудстоку-99 була наче жартом. Наче діти в жовтих футболках.
ПАТРУЛЬ МИРУ
У 1999-му мені тоді було ще 18.
Я малював графіті, бігав за дівчатами,
тусувався в нічних клубах та всіляке таке.
КОДІ ПАТРУЛЬ МИРУ
Хлопець сказав: «Я маю записати людей
на охорону для Вудстоку-99.
Ми заплатимо 500 доларів».
Знаєте, це було наче: «Підпишіть це, й ви — охоронець».
Ми двічі озирнулися й запитали:
«Ми? Справді?» Знаєте: «Ви нічого не плутаєте?»
Ми не хотіли уніформ чи зброї.
МАЙКЛ ЛЕНГ СПІВЗАСНОВНИК ВУДСТОКУ
Ми не хотіли впливу уряду,
поліції чи чогось такого. Тож охорона, яку ми найняли,
не була озброєна. Це був патруль миру.
ВУДСТОК ЕКСПРЕС ВІП БУФЕТ
ПАТРУЛЬ МИРУ
-Що для вас значить Вудсток? -Для мене це гроші, секс і сучки.
Ого. Ці хлопці справді пройнялися духом Вудстоку.
Ми зустрічали людей з місцевих районів Брукліна, яких знали.
Я подумав: «У кого є косяк? Подимімо».
Жодна людина не робила те, що мала робити, з першого дня.
Якось до мене підійшов хтось і спитав, що дає ця футболка.
Будучи пристосованцем, я сказав: «Вона дає все, що заманеться».
Знаючи, що це неправда. «І за лаштунки пропустять?»
«Так». «Продаси?»
«Чотириста доларів».
«Згода». Маю ще одну в сумці.
Це було смішно. Типу: «Дивіться. Якийсь жарт.
Побачимо, що буде далі».
17:30:00
17:30:01
17:30:02
17:30:03
17:30:04
Ну ж бо! Так!
Покажи.
До середини фестивалю
багато глядачів зрозуміли, що можуть робити, що захочуть,
не боячись ні покарання, ні наслідків.
Гарний метелик.
Щиро дякую.
-Агов. -Її треба натерти.
Почали з'являтися великі групи хлопців, які оточували жінок,
скандували їм в обличчя, щоб ті зняли бікіні.
Психологія натовпу стає дещо небезпечною.
Розступіться. Ви її лякаєте.
-Так. Можете трохи розійтися? -Прошу. Вона задихнеться.
Одна молода жінка просто серфила над натовпом.
Спитала: «Як тобі?» Гадала, чудово.
Вона ж серфила. А вона сказала: «Тепер я ненавиджу всіх чоловіків».
Були люди, які справді намагалися нести інших
і просувати далі, як і має бути.
Але було стільки ж чуваків, які хапали за груди,
мацали за дупу, передаючи далі.
Знаєте, я була молодою. Мені було 14.
Мене ще не мацали в таких місцях.
Гадаю, з суботи й далі
я почав чути звістки, що жінок штовхали.
Але було багато жінок, які добровільно знімали свої топи.
А потім потрапляли в натовп, серфили над головами.
Чи міг хтось торкнутися їхніх грудей? Так. Я певен, так і було.
Що я міг зробити з цим? Я не впевнений, що міг узагалі хоч щось зробити.
Згадуючи це, стає сумно, що у 90-х
це все було так, як було, і це сприймали за норму.
Протягом усього фестивалю бракувало поваги.
Бракувало поваги промоутерів до нас.
Бракувало поваги з боку відвідувачів до засад.
Бракувало поваги чоловіків до жінок.
Тож наростало багато люті та ворожості.
Це був найгірший прояв дикості.
18:57:57
18:57:58
18:57:59
18:58:00
18:58:01
Сьогодні в нас Limp Bizkit. Бажаю всім, щоб ніхто не травмувався.
Хоча й не знаю.
Сподіваюся, вони запаслися носилками та бинтами.
Я була великою фанаткою Limp Bizkit, і ми були дуже раді їх побачити.
Думаю, вони раді бачити Limp Bizkit.
Тоді вони були одним з найвідоміших гуртів у світі.
Зможете порвати, збити їх з розуму, просто шаленіти?
Це була їхня мить. Як на мене, Limp Bizkit став основною причиною
для молоді вирушити в це паломництво до центру Нью-Йорка.
Фанати Limp Bizkit не походили з вищих класів.
ПІТЕР КАЦІС ЕКСМЕНЕДЖЕР LIMP BIZKIT
Це був пересічний фанат року.
І вони були кумирами аутсайдерів світу.
Ми хочемо Nookie!
Їхнім хітом була пісня Nookie.
Якщо хотіла підбадьоритися, залюбки відривалася під неї.
Nookie панувала в головах усіх ціле літо, і всі безупинно наспівували її.
Фред Дерст не був відомою рок-зіркою.
Він був наче одним із нас. Носив футболки DC.
Носив кепку задом наперед. І всі бачили в ньому своє ж відображення.
Мені подобалося, що їм було начхати. Крапка.
Побачимося у в'язниці.
Він був підбурювачем групи. Він завжди…
Підбурював людей до небаченого.
Що ж, Вудстоку, це був досить спокійний день.
Але знаєте що? Цьому трухляку кінець.
Ми біля барикад.
Після того, що пережили з Korn напередодні…
ПАТРУЛЬ МИРУ
…було трохи побоювання.
Гаразд, тепер люди можуть бути на другому дні свого багатоденного відриву без сну.
Куди більше наркотиків. Куди більше алкоголю.
Що ж буде?
Єдиний і неперевершений…
Limp Bizkit!
Коли ти виходиш на сцену, а на тебе дивиться
250 000 людей,
і ти можеш зробити ось так, а вони всі… Ти наче диригент оркестру.
Готові запалити цей фестиваль?
А вони — цей оркестр.
Гаразд. Від переду до заду ось так.
Це Фред і зробив. Він просто рухав ними.
Ось так. А тепер, усі, угору!
Я ще не бачив такого слему.
Як голодний молодий репортер,
я бачив у цьому чудову можливість.
Ну ж бо Це Limp Bizkit
Там не було іншого репортера,
який би наважився заскочити туди.
Відчуйте цей ритм
Я заскочив.
Ось так
Ви готові? То скакайте!
Я там. Говорив у мій мікрофон,
відштовхував людей, пригинався.
Я серед натовпу за 30 метрів від сцени.
Мені в голову влучили фрисбі, черевиком.
Дейв Блаустейн, ABC News.
Натовпом розходилися хвилі. Люди майже стали єдиним організмом.
Купка божевільних засранців.
Зважаючи на напругу, що наростала серед натовпу,
це була наче ручна граната.
Це просто неймовірно.
Саме під час Break Stuff ця ручна граната вибухнула.
Я поставлю кілька запитань.
Була маленька преамбула. «Скільки з вас люблять NSYNC?»
І пролунало: «Фу!»
Скільки з вас прокинулися якось і вирішили,
що це не один з тих днів,
і ви вирішили щось поламати?
«Це один з таких днів, коли все котиться до біса».
…усе котиться до біса.
«І ви просто хочете ламати».
Це один з тих днів Коли не хочеш прокидатися
Усе котиться до біса, усі — відстій
Ти не знаєш чому Але хочеш виправдати
Відрізавши комусь голову…
На сцені було видно боротьбу Воно
Я та Над-Я Фреда Дерста.
Тож зроби це
Видно вираз його обличчя:
«Чорт забирай».
І тоді Над-Я.
«Добре, заспокойся, Фреде. Будь хорошим. Не роби дурниць».
Але тоді вилазило Воно: «Чорт, так. Зробимо це».
Час зазирнути глибоко всередину.
«Візьміть усю негативну енергію…»
…і викиньте все це зі своєї системи.
Проблеми з дівчиною? Проблеми з хлопцем?
Проблеми з батьками? Проблеми з начальником?
Проблеми з роботою?
Фред наче розумів, що ми переживаємо,
і в ту мить він говорив до кожного з нас.
Так, Вудстоку?
Гаразд. Вивільнімо це.
Тоді він додав:
«Коли ця пісня запалить, я хочу, щоб ви, бляха, запалилися».
І все. Газ, сірник. Бум.
Дайте щось зламати
Це перетворилося з: «О, у нас чудовий день», —
на: «О, ми, бляха, знищимо все. Ми збожеволіємо».
Як щодо твого клятого обличчя?
Вони занурювалися. Людей топтали,
скрізь криваві голови. Наче приймальня в лікарні. Наче війна.
Довбана бензопила
Тож зроби це
Я стояв на барикаді, намагаючись уберегти сцену,
коли промайнула думка, що мій друг Кріс на звуковій вежі.
У ту мить я працював на звуковій вежі
й відчував, як нас оточили люди.
Це точно лякало.
Нас було десятеро хлопців на вежі.
Оточені натовпом, який цілком злетів з котушок.
Звуковики вивісили табличку
з написом «The Alamo».
Ми почали помічати, як люди стукали об фанерні дошки.
Тоді ми побачили руки на вежі.
Потім з'явилися голови, люди підштовхували одне одного.
Тоді почалося різке серцебиття. Було страшно.
Це наче сцена, де зомбі перелазять стіни замку.
Люди гойдалися туди-сюди, там була фанера,
і вони намагалися її відірвати.
Я подумала: «Чорт забирай». Було видно, як звукова сцена гойдалася.
Тоді потрібна була допомога.
Звуковики подали сигнал SOS.
Мені потрібна допомога. Витягніть своїх людей звідти.
Я і багато інших охоронців
перестрибнули через барикаду, щоб дістатися до них, щоб допомогти їм.
Прийшли хлопці з барикад. Побачили нас.
Сказали: «Ходімо. Ми евакуюємося». І ми просто накивали.
Я небагато про це пам'ятаю, лише те, як скочив через барикади,
і як нас поглинуло наче морем, яке затягнулося позаду.
Я хочу чути гул!
Я дивився зі сторони сцени.
Фред заводив натовп.
І я бачив, як атмосфера заповнювалася люттю,
а тоді й зовсім вийшла з-під контролю.
Було б легше, якби вони показали пеніси й просто покінчили.
Здається, ми дивимося документальний фільм на Discovery.
Сподіватимемося, що декого з них вдарить між ноги
й вони не розмножуватимуться.
Спершу було весело.
А потім я зрозумів, що треба забиратися.
Це вже не весело.
Я справді думав, що я там помру.
Що мама побачить мене в новинах мертвим на Вудстоку.
Я бачив, як дівчину вдарили по голові скляною пляшкою.
Охорона, маю віддати належне, схопила її та вивела.
Я пішов за ними до медичної зони,
і те, що я побачив, неймовірно налякало й шокувало мене.
Я побачив кров на землі. Я побачив, як комусь латали голову.
Як людям ставили крапельниці.
У когось наче була зламана нога.
Я побачив, як кілька людей лежали на ліжках, і вони здавалися ледь живими.
Я надавав допомогу шістьом–сімом пацієнтам за раз.
На це пішло все: обладнання, матеріали, припаси.
Витратили все. Я сказав собі: «Боже, з мене досить.
Я хочу додому. Годі».
Ей, йоу, Вудсток. Скакаймо!
Фред Дерст не зупиняв їх.
Він приєднався. Він піднявся на одну дошку й намагався зайнятися серфінгом.
Він крутився, як Джек Горобець з блохами.
Я подумав: «Що він чудить?»
Я ні разу не вимикав звук за всю кар'єру.
Вудсток 1999-го!
Я підійшов до менеджера з виробництва й сказав: «Фреде, кінець сету».
Заспокоймося, переведімо подих.
Тут є поранені люди, а це ваші брати й сестри.
Limp Bizkit зійшов зі сцени. Фреде, ви колись таке бачили?
У житті не робив нічого подібного.
Як страшно було, коли вони почали розривати все
й почали знімати фанеру з веж?
Боже мій. Чуваче, це не наша провина.
Це все, що я можу сказати. Це було дивовижно. Кайфово.
Я не врахував того, який Фред Дерст виродок.
Він насолоджувався.
Фред міг заспокоїти їх миттю.
Але натомість він підбурював натовп.
Вказувати пальцем на Фреда — це останнє, що треба робити.
Неможливо контролювати 300 000 людей.
Найкраще, що він міг зробити, це влаштувати найкраще шоу.
Це він і зробив.
Не думаю, що можна звинувачувати Limp Bizkit.
Це як звинувачувати ведмедя у тому, що він ведмідь.
Limp Bizkit такі, якими вони є.
У суботу ввечері я вперше почувалася в небезпеці.
Здавалося, що ми готуємося до чогось серйозного.
І тоді єдиними питаннями були: що? Коли? Де?
Було лише одне місце, куди можна піти, щоб продовжити вечірку.
Це був ангар для рейвів.
00:44:57
00:44:58
00:44:59
00:45:00
00:44:01
Було таке зловісне відчуття.
Я постійно чув, що фанати розривали стіни.
Тоді всі ці люди пішли до мене, щоб провести вечір зі мною.
Це десятки тисяч людей.
На кожну людину, що була в будівлі,
припадало по чотири людини, які хотіли вийти з будівлі.
Можете лише уявити, наскільки це було небезпечно.
Ходімо.
Головним артистом був Fatboy Slim.
Я весь день сидів у своїй гримерці, і люди просто казали:
«Ну, там трохи хаотично».
Але ніхто не казав, що були пошкодження,
що було насилля.
Виходячи на сцену, я думав собі лише:
«Це велика мить.
Спробуй зберегти енергетику, щоб злитися з натовпом».
Fatboy Slim, бляха, у раю
Почав з «Fatboy Slim, бляха, у раю».
Це була смілива заява…
Fatboy Slim, бляха…
Щоб привернути всю увагу.
Однієї хвилини всі чекали на щось, а наступної — усі вже в повітрі.
Мені подобається хаос і перебування в центрі хаосу.
І це точно був хаос.
На Вудстоку-99
рейв, мабуть, визначив реальність глядачів…
АРОН САДОВСКІ ТБ ПРОДЮСЕР ВУДСТОКУ
…і їхні справжні бажання.
Люди просто були непідконтрольні.
Вони танцювали як востаннє, ходили як зомбі.
Пам'ятаю, бачив, як люди билися головами об підлогу до кровотечі
через галюциногенні чи наркотичні речовини.
Люди ходили й відкрито роздавали екстазі.
Пам'ятаю, як світив ліхтариком по кутах
і буквально в кожному з них хтось займався сексом.
Цілком язичницький досвід.
Я побачив зі сцени, що під однією стіною ангара
кілька голих осіб вишикувалися, виставивши руки на стіну
й ще ряд людей позаду них.
Що вони робили?
Яке біблійне слово хочете почути?
Не було жодних правил. Закони, безпека
не мали значення.
Вудсток-99!
Це момент у вашому документальному фільмі,
де з'являється низький гул, наче…
І в цю мить усе пішло до лиха.
Пам'ятаю, як хтось сказав: «Чорт. Що це таке?»
Я пам'ятаю, як визирнув з вікна офісу
й побачив щось, наче кілька фар,
що пробиралися в рейв.
Я зрозумів, що ми в халепі.
1:54:57
1:54:58
1:54:59
1:55:00
1:55:01
Вони захопили авто.
Маємо зупинити це. Це дуже небезпечно.
Тож я усвідомив те, що вважав плавучою танцювальною платформою, подіумом,
на якому було 20–30 осіб.
Який виявився фургоном.
Ми спустилися на поверх
і зустріли авто на півдорозі до будівлі.
Чорт забирай!
Тоді мені почали казати:
«Зупинімо музику. Треба прибрати фургон».
«Не сьогодні. Це ж Вудсток.
Це все…» Усе було так добре.
Розчарований!
Треба вивезти фургон з будівлі,
інакше Fatboy не зможе продовжити.
Люди почали жбурляти щось у нього й у мене.
Я не винен.
Це була буквально та мить,
коли все припинило бути таким веселим.
Чорт забирай. Який же ж хаос.
Я підійшов з боку пасажира фургона й побачив,
що за кермом був хлопець.
Були помітні очі, вони були скляними.
Його просто не було там.
Командире нагляду.
Пам'ятаю, як хтось кричав, що там була зброя.
Це було старе іржаве мачете.
Тож я підійшов до бокових дверей і відчинив. Легко відчинилися.
І перше, що я побачив, це дівчина, якій було 15 чи 16,
вона була… Футболка була над грудьми,
а штани — спущені до щиколоток. Вона була непритомна.
А ззаду був хлопець, який надягав шорти.
Мене накрило. Це просто позбавило мене життя.
Працівник забрав її за лаштунки,
і її забрала швидка.
Не знаю, що сталося з хлопцем з фургона,
ми лише намагалися забрати той фургон подалі від рейву.
Усі забули про те, що щойно сталося.
Огидно думати,
що серед тих, хто розважався,
і мене, хто сіяв любов,
що це відбувалося в нас під носом.
Уся моя команда й звукозаписна компанія
були стурбовані. Я бачив це в їхніх очах. Вони не надто драматизували.
Починалося пекло, і це небезпечно.
«Там авто. Не хвилюйся про свої записи.
Ми візьмемо записи. Сідай в авто.
Треба забиратися».
У мене з вух просто витікав адреналін.
Я зробив те, що мені сказали, і втік.
Ми поїхали прямо в аеропорт
і спали в аеропорту до вильоту наступного дня.
Вудсток-99!
Та дівчина у фургоні була результатом того,
що дозволяли робити там від самого початку.
Це мав бути Вудсток.
Думаю, до того часу ми всі зрозуміли, що це не Вудсток.
Так. Це був просто хаос.
Вудсток. Ура!
Тоді все цілком вийшло з-під контролю.
Тепер це небезпечно. І це страшно.
Суботній вечір — це справжнє пекло.
Почалося божевілля. А далі — неділя.
Ми заберемося звідси. Думаю, ми заберемося.
Переклад субтитрів: Данило Добровольський