Da vas čujemo za Bush!
Hvala!
PETAK
Woodstock '99, prvi dan!
23.54.57 H
23.54.58 H
23.54.59 H
23.55.00 H
23.55.01 H
Ako večeras ne možete spavati, ondje u hangaru je rave.
Tulumarimo cijelu noć.
Petak, 23., bio je moj 29. rođendan.
Sretan rođendan, dragi Coline
Odlučio sam otići u rave hangar s ekipom iz produkcije.
PRODUKCIJA
Jupi!
O, maco!
Bili smo tako uzbuđeni.
Mogao si jebeno osjetiti energiju dok si se približavao hangaru.
Ondje je bilo natrpano 60 000 ljudi.
Kao da gledaš prvi krug pakla,
da je u prvom krugu pakla zabavno.
Bilo je naprosto sumanuto.
Svi u različitim stadijima golotinje i nadrogirani kao majke.
Malo smo nadrogirani.
U jednom mi je trenutku prišla slatka hipijevka s vilinskim krilima.
Rekla je: „Hej, želiš li ekstazi?”
Iako sam znao da sutra moram raditi,
rekao sam: „Danas sam navršio 29, može!”
NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
Svi su uživali, no osjetilo se.
VODITELJ RAVE PRODUKCIJE
Nema kontrole.
Jebi se.
Nije bilo nikoga tko će ti reći da pretjeruješ.
Na lokaciji imate stotine tisuća ljudi, a većina je gola.
To priziva nevolje.
Kao vlak koji je iskočio iz tračnica.
Nisi znao što slijedi.
SISE ME VESELE
7.59.58 H
7.59.59 H
8.00.00 H
Probudio sam se u osam ujutro.
Osjećao sam se čudno.
Pitao sam se što mi je.
Pogledam se u zrcalo, a oči su mi veličine biljarskih kugli.
Naprosto su… Tako proširene. I shvatim: „Jebote,
ekstazi koji sam uzeo prije četiri sata sada počinje djelovati.
Sad će biti zabavno.”
Pokušao sam se vratiti u krevet na sat vremena i odspavati,
no vibrirao sam: „Samo diši.
Moraš krenuti, kasniš.”
Uzeo sam svu opremu, voki-toki…
„OK, idemo, vraćamo se na festival.”
SUBOTA
Bilo je tako nadrealno ući u to.
U petak je bilo jako lijepo.
No danas živimo u prljavštini.
Možemo li čuti vašu jutrošnju reakciju na zahode?
Naprosto je gnjusno.
-Koliko gnjusno? -Mogu li psovati na…
Pomiriši.
-Odvratno. -Nema toaletnog papira.
-Najgore što sam ikad vidjela. -Je li tko koristio WC?
Kao da odeš na WC, ne pustiš vodu godinu dana
i ugaziš u to. Odvratno.
Moramo zatvoriti vrata. Puno hvala. Ispovraćat ću se.
Subota je trebala biti najbolji dan
najboljeg rock festivala desetljeća.
VODITELJICA, MTV
Limp Bizkit, Kid Rock, Fatboy Slim.
Hajde, dečki. Idemo.
Ali nitko od nas koji smo bili ondje ne pamti je po tome.
U subotu se sve počelo raspadati.
Halo?
Zahodi su bili samo kap u moru.
U uredu produkcije počeli smo čuti priče
o višestrukim kvarovima infrastrukture na cijelom festivalu.
Došli smo u subotu raditi u osiguranju
i morali smo prehodati dobrih 800 metara po pisti.
Tu je bio gotovo sloj smeća kroz koji si se trebao probiti…
OSIGURANJE POZORNICE
…da bi došao do pozornice.
Dobro, nećeš pokupiti svaki komad smeća, ali ovo je bilo kao da ga nisu ni taknuli.
Bilo je odvratno.
Činilo se da je kanta za smeće premalo,
a iz njih se prelijevalo smeće.
Kao i svima, sanitarnom je odjelu srezan budžet.
Službe za otpad i kanalizaciju dane su vanjskim suradnicima.
Oslanjali smo se na sve te suradnike.
Možda nisu imali dovoljno ljudi ili su naprosto zaključili
da su na festivalu i da se idu zabaviti,
no, nažalost, nisu radili svoj posao.
Woodstock, drugi dan! Zabavite se!
Pojačaj mi gitaru, jako.
Slobodno bacajte plastične boce kad započnem ovu stvar.
Bila sam u tornju, gledala pozornicu
i posvuda sam vidjela smeće.
Rekla sam: „Ovo će biti propast Woodstocka '99.”
FOTOGRAFKINJA, WOODSTOCK
„Ovo što sada gledate.
Jer ova djeca neće biti sretna.
Ne brinemo se dovoljno o njima.”
Htjeli su duh Woodstocka.
Woodstocka '69.
Na originalnom sam Woodstocku imala 27 godina.
Bio je to jedan od najvažnijih događaja u mom životu.
Bio je mir i ljubav.
Moja je mama bila vrlo važan dio Woodstocka '69.
Pomogla je nabaviti hranu za besplatne kuhinje.
Kad sam vidjela kako se toliki ljudi slažu
i brinu jedni o drugima, to mi je promijenilo život.
Zato sam htjela da Woodstock '99 ostane prekrasan.
Znala sam da nas čeka katastrofa ako ostavimo smeće na tlu.
Gdje je služba za otpad?
Zato sam nabavila hrpu vreća za smeće
i krenula ih dijeliti.
Nije znala u što se upušta.
Vreće za smeće za vaše područje!
Hajde, svi pomozite!
Jedna mi je osoba rekla:
„Platila sam 150 dolara za ovo, vi trebate počistiti.”
Pomislila sam: „Ovo je drugačiji Woodstock.”
Možda ovoj djeci nedostaje ljubavi.
Možda se tako ponašaju…
To je umjetničko djelo!
Hajde, podignite ga. Na ovaj kraj.
Kad ste u takvom okolišu i nemate infrastrukturu dovoljnu
da podnese toliki broj ljudi,
stvari se počnu raspadati.
Ako se čini da organizaciji nije stalo, zašto bi vama bilo stalo?
U pozadini su producenti tog eventa bili neorganizirani.
Na lokaciji se toliko toga događalo,
a Michael i John nisu obraćali pažnju
na logističke probleme.
JOŠ TRI DANA MIRA I GLAZBE
U backstageu smo Woodstocka '99 s trojicom,
čini se, vrlo sretnih tipova, glavešina.
Tu su Ossie Kilkenny, Michael Lang i John Scher. Kako ide?
Izgledate sretno, sigurno je sjajno.
Sve ide vrlo dobro. Na pola smo puta.
Mi smo se zabavljali.
Godinu smo dana radili na tome.
PROMOTOR
I uspijevalo je.
Izgleda tako dobro organizirano, tako dobro posloženo.
Na svijetu nema festivala poput Woodstocka.
Da, problema je bilo, ali bili su izolirani.
Nitko nije došao misleći da će odsjesti u Ritz-Carltonu.
Zasad je vrlo uspješno, sve ispunjava očekivanja.
LAŽLJIVAC
A što je najvažnije, svi uživaju.
Nitko ne govori ništa negativno.
-Šupčine! -Nije dobro.
Ovo je jebeno sranje!
A oni samo sjede s naočnjacima. Ono: „Sve je u redu.”
A ugodna iznenađenja?
Stvari za koje niste očekivali da će proći ovako dobro?
-Mislim da nam vrijeme ide u prilog. -Da.
13.14.57 H
13.14.58 H
13.14.59 H
13.15.00 H
13.15.01 H
Prvi je dan bilo vruće, no drugi je bio poput peći.
Bilo je puno betona.
Vrućina, sunce kao iz Lawrencea od Arabije, prži.
Jeste li spremni?
Da!
Dobro.
Iz Detroita… Kid Rock!
Sad su se svi već nabrijavali za Kid Rocka.
A bio je najvrući dio najvrućeg dana u godini.
Kid Rock izlazi u bundi.
Prvo sam pomislio: „Jebote, on je lud.”
A onda ju je zbacio sa sebe u stilu Jamesa Browna.
I zaurlao: „Moje ime je Kid!”
Idemo!
Stajao sam uz rub publike.
Bend je poludio, publika je poludjela.
I meni je bilo vruće, a nitko nije bio pored mene.
Mogu samo zamisliti temperaturu u pitu.
Sigurno je bila jebena pećnica.
Dodijelili su mi šator tik do pozornice.
PATROLA MIRA - PRVA POMOĆ
Sunce je peklo,
a vlaga i vrućina bili su toliki…
BOLNIČAR
…da bi vas i u mirovanju doslovno oblio znoj.
Donosili su ljude u nesvijesti zbog toplinskog udara,
a koža im je doslovno bila suha na dodir.
Vidite li koliko je vruće, ljudi? Pogledajte ga, vidi se koliko je vruće.
Više ne osjećam noge.
Više je od 1000 ljudi primilo pomoć zbog vrućine i dehidracije
na glazbenom festivalu Woodstock '99 u državi New York.
Ovo nije bio mačji kašalj. Potpuno sam podcijenio taj event.
Pomislio sam: „Najebali smo.”
Vode!
Dajte im vode, dovraga!
Vode!
Ljudi su očajnički pokušavali pronaći bilo kakav hlad.
Kao da ga je bilo najmanje na planetu,
a ljudi su ga tražili posvuda.
Stvarno nije bilo izlaza iz te situacije.
Nisu ga osigurali.
Što to govori o producentima klincu koji je dao svoj novac
i htio imati prekrasno iskustvo Woodstocka?
Dobro? Kaže da im se živo jebe za tebe.
15.57.57 H
15.57.58 H
15.57.59 H
15.58.00 H
Ovaj će me osmerokut uvesti svakamo na Woodstocku.
Iza mene, iza onih vrlo utvrđenih vrata, nalazi se prostor za izvođače.
U backstageu je atmosfera bila sjajna. Imali smo hrpu prikolica-garderoba
koje su bile dobro opremljene, imali smo kuhare.
U jednom smo trenutku imali veliki roštilj.
Izvođačima je bilo sjajno.
-Kako si? -Kul.
Ja sam stigao u subotu, u limuzini.
Sjećam se, svi smo se morali potpisati na nešto veliko.
Podsjećalo je više na hod crvenim tepihom
na dodjeli nagrada nego dolazak na festival.
Sve je bilo luđački sponzorirano.
Pivo Budweiser. Gledate Woodstock '99!
-Ondje dijele Converse, ako želiš nešto. -Apsolutno.
Kul ste, hvala vam.
Mir i ljubav jednako kapitalistički pothvat.
-Eto. -Nazovimo stvari pravim imenom, daj.
Nije imao tu atmosferu mira i ljubavi
i osjećaj zajedništva, da smo svi u tome.
Nas su u Woodstocku stvarno mazili, no kad bi prešao zid…
PRODUCENT, MTV
Četrdeset je stupnjeva, oni stoje na asfaltu,
plaćaju osam dolara za burrito.
Klince pljačkaju na sve strane.
Do subote su bili bijesni.
Tad su nas prvi put počeli gađati.
Odjednom je publika počela gađati nas.
MTV.
Ljudi nas sada gađaju kapama i drugim stvarima.
Znali su da idemo uživo. Zajebavali su nas.
Sjajno. Ovo je najbolja slika Woodstocka '99.
Čuli biste šaku sitniša ili bateriju
kako se odbija od scene.
Ja moram gledati toranj.
Ne mogu gledati publiku kako bih vidio kamen koji mi leti u glavu.
Bilo je zastrašujuće.
Već se osjećamo kao meta.
Mi smo im predstavljali nešto što je u njima izazivalo ogorčenje.
Dosta mi je Backstreet Boysa na MTV Liveu.
-Kužiš? To je jebeno s… -Ne suzdržavaj se.
-Ne suzdržavam se, mrzim to sranje. -Eto vam.
Pozdravite Backstreet Boyse.
U kasnim je 90-ima MTV utjelovljenje promjene u glazbenoj industriji…
REPORTER, ABC NEWS
…od Woodstocka '69 do Woodstocka '99.
Više nije bila bitna revolucija, nego više: „Kupi moju majicu!”
Joey McIntyre, Stay the Same. Svakako ga kupite.
Ljubitelji rocka MTV-jeve VJ-e ne vide kao svoje.
Oni su lice korporativnog monolita
koji je kvario njihovu glazbu.
„Prodali ste se. Korporacije se upliću i kvare nam zabavu. Želimo slobodu.”
MIČITE KORPORATIVNE RUKE OD NAŠE GLAZBE
Pušite jebenu kurčinu!
Ne znam je li to bila samo smjena generacija
u mladenačkoj kulturi, no bili su gotovi.
The Backstreet Boys.
Ljudi su bili ljuti.
Tip mi je prišao sleđa i htio mi spaliti guzicu cigarom.
A nema dovoljno zaštitara da to spriječe.
Iskreno, nije bilo dovoljno zaštitara za 250 000 ljudi.
Osiguranje je bilo sprdnja.
Kao djeca u žutim majicama.
PATROLA MIRA
Tad sam, 1999., još uvijek imao 18 godina.
Crtao sam grafite, trčao za curama,
noćnim klubovima i svim feštama.
PATROLA MIRA
Jedan je tip rekao: „Hej, trebam ljude za osiguranje na Woodstocku '99.
Plaćamo 500 dolara da dođete.”
Otprilike: „Potpiši obrazac i zaštitar si.”
Skoro smo se osvrnuli da vidimo ima li koga iza nas.
„Mi? Stvarno? Sigurni ste?”
Nismo htjeli uniforme i oružje.
SUOSNIVAČ
Nismo htjeli utjecaj vlade, policijske države ili čega već.
Zato smo angažirali zaštitare koji nisu bili naoružani.
Bili su patrola mira.
Što vama znači Woodstock?
Za mene je to novac, seks i kuje.
Ajme, ovi su momci stvarno utjelovili duh Woodstocka.
Sreli smo ljude iz kvartova u Brooklynu koje smo poznavali.
Rekao sam: „Tko ima džoint? Zapalimo.”
Nitko od njih od samog početka nije radio što je trebao.
U jednom me trenutku netko pitao što mi je ta majica donijela.
Ja sam, kao oportunist, rekao: „Ova ti majica nosi što god želiš.”
Znao sam da nije tako. „Ulaz u backstage?”
„Naravno.” „Želiš li je prodati?”
„Četiristo dolara.”
„Može.” U torbi imam još jednu.
Bilo je smiješno. „Vidi ovo. Kakva sprdnja.”
Mogli smo vidjeti kako će biti.
17.30.00 H
17.30.01 H
17.30.02 H
17.30.03 H
17.30.04 H
Hajde! Daj!
Pokaži.
Na pola festivala
mnogi su shvatili da mogu raditi što god hoće
bez straha od ikakvih posljedica.
Dobar leptir.
Puno ti hvala.
-Hej. -Toj curi treba masaža.
Počeo sam viđati velike skupine frajera na okupu, kako okružuju žene
i u lice im skandiraju da skinu gornji dio bikinija.
Psihologija gomile ovdje postaje pomalo opasna.
Dečki, dajte joj prostora. Plašite je.
-Da, dajte mi prostora. -Molim vas, ugušit će se.
Jedna je mlada žena upravo surfala na publici.
Pitala sam kako je, misleći da je super. Surfala je na publici.
Rekla je: „Sad mrzim sve muškarce.”
Ima ljudi koji te stvarno pokušavaju držati
i poslati dalje kako bi i trebali,
no jednako je toliko i tipova koji te hvataju za sisu
i stišću ti guzicu dok te dodaju dalje.
Bila sam mlada, imala sam 14 godina.
Nikad nisam imala takve ruke na takvim mjestima.
Mislim da sam od subote nadalje
počeo čuti priče o grubosti prema ženama.
No bilo je mnogo žena koje su dobrovoljno skinule grudnjake.
Onda uđeš u pit i surfaš na publici.
Je li im netko možda dodirnuo grudi? Da, siguran sam da jest.
Što sam ja mogao učiniti?
Bojim se da ništa.
Kad se osvrnem na to, tužno je da je u 90-ima
to naprosto bilo tako i prihvaćeno.
Cijeli je vikend nedostajalo poštovanja.
Poštovanja promotora prema nama.
Poštovanja sudionika prema prostoru.
Poštovanja muškaraca prema ženama.
Nakupljalo se puno bijesa i neprijateljstva.
To je bilo najluđe.
17.57.57 H
17.57.58 H
17.57.59 H
17.58.00 H
17.58.01 H
Večeras je Limp Bizkit. Sretno svima, da ne bude ozbiljnih ozljeda.
Iako, ne znam.
Nadam se da su se opskrbili nosilima i zavojima.
Bila sam velika obožavateljica Limp Bizkita, jedva sam ih čekala vidjeti.
Mislim da se vesele Limp Bizkitu.
Tada su bili jedan od najvećih bendova na svijetu.
Hoćete li uspjeti rasturiti i natjerati ih da podivljaju?
To je zaista bio njihov trenutak. Po meni su oni bili najveći adut
u smislu motivacije mladih da dođu na to hodočašće
u središte države New York.
Obožavatelji Limp Bizkita nisu bili elitisti.
BIVŠI MENADŽER
Bili su prosječni obožavatelji rocka.
A oni su zastupali autsajdere svijeta.
Nookie je sve!
Njihov veliki hit bio je „Nookie”. Ako me treba nabrijati, apsolutno, to je to.
„Nookie” je zavladala ljetom i svi su je neprestano pjevali.
Fred Durst nije bio slavna rock zvijezda.
Bio je jedan od nas. Nosio je DC-jeve majice.
Nosio je šilterice naopako i mogao si se s njim povezati.
Bilo mi je super kako im se živo jebalo. I točka.
Vidimo se u zatvoru.
Bio je kolovođa. Uvijek bi…
Natjerao bi lude na najluđa sranja.
Woodstock, popodne je bilo dosta blago.
No znate što? Gotovo je s tim sranjem.
Na barikadi smo.
Nakon onoga s Kornom prethodne noći…
Bilo je malo bojazni.
Dobro, sad su ljudi u drugom danu višednevne terevenke bez sna.
Puno više droge, puno više alkohola…
Što slijedi?
Jedan, jedini…
Limp Bizkit!
Kad izađeš na pozornicu i gleda te 250 000 ljudi,
napraviš ovo, a oni svi… Kao da si dirigent orkestra.
Jeste li jebeno spremni?
Oni su tvoj orkestar.
Dobro, ljudi. Od naprijed prema straga, ovako!
I Fred je to učinio. Bio je ondje i pokretao ih.
Baš ovako!
A sada svi, gore!
Nikad prije nisam vidio takav pit.
Kao ambiciozni, mladi novinar,
u tome sam vidio sjajnu priliku.
Ovdje nema drugog novinara koji će ući u taj pit.
Ja ulazim.
U tom sam pitu, govorim u svoj mikrofon,
odgurujem ljude, mičem se s puta.
U pitu sam, oko 30 metara od pozornice.
U glavu sam dobio frizbi i cipelu.
Dave Blaustein, ABC News.
Gomila se valjala, gotovo kao jedinstveni organizam.
Tu je gomila jebenih luđaka.
Kad pogledate napetost koja se nakupljala u gomili,
bila je to bomba.
Ovo izgleda jebeno ludo.
Za vrijeme pjesme „Break Stuff” ta je bomba eksplodirala.
Postavit ću vam osobno pitanje.
Ali prvo kratki uvod: „Koliko vas voli NSYNC?”
I onda čuješ: „Bu!”
Koliko se vas jedno jutro probudilo
i zaključilo da to nije jedan od onih dana
i da ćete nešto razbiti?
„Ovo je jedan od tih dana, ljudi, kad je sve sjebano.”
…kad je sve sjebano.
„A ti samo želiš nešto razbiti.”
Mogli ste vidjeti id, ego i superego Freda Dursta
kako se bore na pozornici.
Vidite izraz njegovog lica:
„Jebote.”
Imaš superego.
„Smiri se, Frede. Samo budi dobar, ne radi ludosti.”
Ali onda id kaže: „Jebeno! Idemo!”
Vrijeme je da posegnemo duboko u sebe.
„Uzmite svu tu negativnu energiju…”
…i izbacite to sranje iz jebenog sustava.
Imaš probleme s curama?
Imaš probleme s dečkima?
Imaš probleme sa starcima?
Imaš probleme sa šefom?
Imaš probleme s poslom?
Kao da je Fred shvatio što proživljavamo
i u tom se trenu obraćao svima u toj publici.
Kužiš me, Woodstock?
Dobro, da vas vidimo.
A onda je morao dodati:
„Kad ova pjesma krene, želim da jebeno krenete i vi.”
I to je to.
Kerozin, šibica, bum!
Iz: „O, dan je baš ugodan”,
pretvorilo se u: „Jebeno ćemo uništavati. Poludjet ćemo.”
Skakali su jedni po drugima, ljude su gazili, krvave glave…
Ovo je trijaža, kao u ratu.
Stojim na barikadi da pokušam zaštititi pozornicu,
kad mi sine da je moj dobar prijatelj Chris kod zvučnog tornja.
U tom sam trenutku radio na zvučnom tornju i osjećao ljude oko nas.
Bilo je zastrašujuće.
Nas desetorica na otoku.
Okruženi ruljom koja je potpuno izmaknula kontroli.
Dečki koji su radili zvuk objesili su natpis na kojem je pisalo „Alamo”.
Počeli smo primjećivati udaranje po daskama od šperploče.
Malo poslije na vrhu se pojave ruke.
Onda vidiš glave, ljudi jedni druge guraju gore.
Tad mi je srce počelo lupati. Bilo je strašno.
Poput scene u kojoj se zombiji penju preko zidina dvorca.
Ljuljali su se naprijed-nazad.
To je bila šperploča, pokušavali su je strgnuti.
Mislila sam: „Jebote.” Vidjelo se kako se toranj trese.
U tom se trenu oglasio poziv upomoć. SOS od momaka u zvučnom tornju.
Trebam pojačanje. Izvucite ljude odavde.
Ja i mnogi drugi zaštitari
preskočili smo barikadu pokušavajući doći do njih da pomognemo.
Došli su dečki s barikade. Vidjeli su nas, rekli da se evakuiramo.
I dali smo petama vjetra.
Ne sjećam se puno toga, samo skoka preko barikade
dok se iza mene more zatvorilo oko nas.
Da čujem jebenu buku!
Ja sam to gledao s pozornice.
Fred je huškao gomilu.
Vidio sam da je sve
razuzdanije i potom izvan kontrole.
Vjerojatno bi bilo puno lakše da nam samo pokažu penise i riješe stvar.
Kao da gledamo dokumentarac na Discovery Channelu.
Nadajmo se da će neki pokupiti udarac među noge
i da se neće razmnožiti.
Isprva je bilo zabavno.
A onda se pretvorilo u: „Moram otići odavde, više nije zabavno.”
U jednom sam trenu stvarno mislio da ću ondje umrijeti.
Da će me mama vidjeti u vijestima: „Poginuo na Woodstocku.”
Vidio sam curu koju je staklena boca pogodila u glavu.
Zaštitari su je, svaka im čast, zgrabili i izveli.
Ja sam ih pratio do medicinskog područja,
a ono što sam vidio bilo je nevjerojatno zastrašujuće i šokantno.
Vidio sam krv na tlu, nekoga kome krpaju glavu.
Vidio sam ljude na infuziji.
Netko je izgledao kao da je slomio nogu.
Više je ljudi samo ležalo na krevetima,
gotovo beživotnih tijela.
Liječio sam šest-sedam pacijenata istodobno.
Potrošili smo sve, opremu, materijale, zalihe.
Nije bilo ničega.
Pomislio sam: „Dosta je. Želim ići kući, dajem otkaz.”
Hej, Woodstock. Jebeno se diži!
Fred Durst ih nije pokušao zaustaviti. Pridružio im se.
Stao je na jednu dasku i sam pokušao surfati na publici.
Mahao je kao Jack Sparrow s buhama. Kao…
A ja si mislim: „Što radi?”
Nikad u životu nisam prekinuo nijedan koncert.
Woodstock 1999.!
Otišao sam do voditelja produkcije i rekao: „Frede, kraj seta.”
Smirimo se, dođimo do daha.
Ima ozlijeđenih, a oni su vaša braća i sestre.
Limp Bizkit je sišao s pozornice. Frede, jesi li ikada vidio tako nešto?
Nikad u životu nisam učinio tako nešto.
Koliko ti je bilo zastrašujuće kad su počeli razbijati i trgati šperploče?
O, Bože. Stari, nismo mi krivi.
Mogu reći samo to. Bilo je nevjerojatno, stari. Jebenica.
Nisam uzeo u obzir koliki je Fred Durst kreten.
On je uživao.
Fred ih je mogao smiriti u tren.
No umjesto toga, on ih je huškao.
Upiranje prsta u Freda zadnje je što bi itko trebao učiniti.
Ne postoji način da kontrolirate 300 000 ljudi.
Najbolje što je mogao bilo je izvesti najbolji mogući nastup.
A to je i učinio.
Ne možeš kriviti Limp Bizkit jer je Limp Bizkit.
Kao da kriviš medvjeda jer je medvjed.
Limp Bizkit je ono što jest.
U subotu navečer sam se prvi put stvarno osjećala nesigurno.
Činilo se da se bliži nešto ozbiljno.
A onda je jedino pitanje postalo što, kad, gdje?
Tulum se zapravo mogao nastaviti samo na jednom mjestu, zar ne?
A to je bio rave hangar.
00.44.57 H
00.44.58 H
00.44.59 H
00.45.00 H
00.45.01 H
Atmosfera je bila zlokobna.
Stalno sam slušao o tome kako su obožavatelji trgali zidove.
A sad su svi dolazili provesti noć sa mnom.
VODITELJ RAVE PRODUKCIJE
Deseci tisuća ljudi.
A na svaku osobu koja je bila u zgradi
vani su bile četiri koje su htjele ući.
Možete zamisliti koliko je ta situacija bila opasna.
Idemo.
Glavni je izvođač bio Fatboy Slim.
Cijelo sam popodne bio zatvoren u garderobi dok su mi govorili:
„Vani je malo kaotično.”
No nitko mi nije spominjao nikakvu štetu ni nasilje.
Izlazeći na pozornicu samo sam mislio kako je to veliki trenutak.
„Pokušaj održati energiju koja odgovara energiji publike.”
Počevši s „Fatboy Slim is Fucking in Heaven”.
Bila je to drska izjava.
Samo da svima privučem pažnju.
U jednom trenu svi stoje i čekaju nešto,
a u sljedećem su svi u zraku.
Ja volim kaos i volim biti u srcu kaosa. A definitivno je vladao kaos.
Na Woodstocku '99
vjerojatno je rave potvrdio kakva je publika zapravo…
WOODSTOCK TV, PRODUCENT
…i što zapravo želi.
Ljudi su bili izvan kontrole.
Plesali su kao ludi, bauljali kao zombiji.
Sjećam se da sam vidio ljude kako lupaju glavama o pod
sve dok nisu počeli krvariti, zbog
halucinogena i narkotika na kojima su bili.
Mogli ste vidjeti ljude kako hodaju i otvoreno dijele ekstazi.
Sjećam se kako sam svjetiljkom osvijetlio zakutke
i doslovno vidio ljude na sve četiri, kako se seksaju.
Totalno pagansko iskustvo.
Ja sam s pozornice na jednom zidu hangara vidio
nekoliko golih ljudi poredanih s rukama na zidu
i red ljudi iza njih.
Što su radili?
Koju biste biblijsku riječ željeli?
Nije bilo pravila. Znate, zakoni i osiguranje
nisu puno značili.
Woodstock '99!
Ovo je trenutak u vašem dokumentarcu
u kojem se začuje nisko zujanje…
U tom je trenu sve pošlo po krivu.
Sjećam se da je netko rekao: „Jebote. Što je ono?”
Sjećam se da sam gledao kroz prozor ureda
i vidio nešto što je izgledalo kao par svjetala
koja su se kretala prema raveu.
I znao sam da imamo problem.
01.54.57 H
01.54.58 H
01.54.59 H
01.55.00 H
01.55.01 H
Zauzeli su vozilo.
Moramo to zaustaviti, silno je opasno.
Primijetio sam nešto za što sam mislio da je pomična platforma za ples.
Podij s 20 ili 30 ljudi.
No ispalo je da je to kombi.
Spustili smo se dolje
i doslovno presreli vozilo koje je već bilo na pola puta.
Jebote!
A onda su me počeli tapšati po ramenu.
„Moramo prekinuti glazbu. Kombi mora otići.”
Ne večeras. Ovo je Woodstock. Sve je išlo tako dobro.
Razočaran!
Moramo maknuti kombi iz koncertnog prostora.
Inače Fatboy neće moći nastaviti.
Ljudi su ga počeli gađati. I mene.
Nisam ja kriv!
Doslovno je to bio trenutak
kad je sve počelo izgledati malo manje zabavno.
Jebote, kakvo rasulo.
Došao sam do suvozačke strane kombija i vidio tipa koji je vozio.
Oči su mu bile staklene.
Stvarno nije bio prisutan.
Voditelj osiguranja.
Sjećam se da je netko vrištao da postoji oružje.
Bila je to jedna od onih starih, hrđavih mačeta.
Uhvatio sam bočna vrata i samo ih otvorio.
Prvo što sam ugledao bila je djevojka od možda 15 ili 16 godina
koja je doslovno imala majicu iznad grudi,
a hlače su joj bile kod gležnjeva. Bila je u nesvijesti.
S njom je bio tip koji je navlačio hlačice.
To me uništilo. Isisalo mi je život.
Scenski ju je radnik izveo kroz backstage i odvezla ju je hitna.
Ne znam što je bilo s tipom koji je bio s njom. Pokušali smo staviti kombi u ler
i maknuti ga s ravea.
Nitko nije imao pojma što se dogodilo.
Gnjusno je pomisliti da nam se, uz sve te ljude koji su se zabavljali
i mene koji želim da se svi zavole,
to događalo doslovno pred nosom.
Cijela ekipa i diskografska kuća bili su dobrano potreseni. Vidjelo im se u očima.
Nisu samo dramatizirali.
Sranja su krenula i nekako nije sigurno.
„Ondje je auto. Ne brini se za ploče, mi ćemo ih uzeti. Ti uđi u auto.
Moramo otići odavde.”
Adrenalin mi je izlazio na uši.
Učinio sam točno što su mi rekli i potrčao.
Odvezli smo se ravno na aerodrom i ondje prespavali do leta sljedeći dan.
Woodstock '99!
Ta djevojka u kombiju bila je posljedica onoga što smo svo to vrijeme dopuštali.
To je trebao biti Woodstock.
Mislim da smo do tada već svi shvatili da nije.
Bio je… To je bio samo kaos.
Woodstock!
Sad je stvarno van kontrole.
Sad je opasno. A to je zastrašujuće.
U subotu navečer je stvarno sve otišlo kvragu.
Krenulo je ludilo. A onda je došla nedjelja.
-Odlazimo odavde. -Da.
Mislim da idemo.
Prijevod titlova: Jana Bušić