Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hun kalles en sirene,
og er et sjøuhyre fra gresk mytologi.
Hennes vakre stemme høres ut av det blå og når alle skip som seiler på havet.
Fengslet av stemmen mister sjømennene kursen, seiler seg bort
og synker til havets bunn.
Alle som møter en sirene, vil møte den sikre død.
Noe som betyr at kjærligheten fører deg nærmere døden.
Det er ingen historie å fortelle på båttur.
-Starbucks-logen. Det er en sirene. -Handler bare hos Doutor Coffee.
Jeg fikk høre at kapteinen er streng.
Han fikk sparken i forrige måned for mobbing på arbeidsplassen.
Den nye kapteinen er…
-Hei. Hva er det til lunsj i dag? -Hei.
-Pizza og kylling. -Kylling?
-Vær så snill. -OK.
Showet kalles Fantastiske kvinners ni metoder.
-Flott å ha deg med. -Gleden er på min side.
-Hva? Realityserien? -Vi setter i gang.
-Skal hun være med? -Hva er din første metode?
Jeg har gjort det til en leveregel å aldri holde noe igjen. Det er "My Way".
-Hennes "My Way"? -Holder man tilbake, vokser man ikke.
-Jeg blir nervøs. -For å berike livet og bli kreativ,
må hver og en av oss…
Ubukata.
Det er en gjest som skaper seg igjen.
Jeg forstår.
-Han er der borte. -Hva skjer? Jeg må ta en telefon.
Er Ubukata pålitelig som butler?
Det er ikke først og fremst det at han er pålitelig.
Han er en utmerket fredsmegler.
Vi er så lei for det.
Hei. Ned på knærne.
-Vi beklager på det sterkeste. -Å. Hei…
-Ikke rør deg. Bli der. -Ja.
Jøss. Jeg fikk dekning.
-Ikke rør deg. Hører du? -Ja.
MAMMA
Å. Hei, mamma.
Ja, ja. Gjett hvor jeg er.
Blir du ikke motløs? Eier du ikke stolthet, Ubukata?
-Stolthet? -Det går helt fint.
Han trenger ikke å bekymre seg for stolthet.
Ikke sett griller i hodet på fredsmegleren min.
Det har sin pris å sørge for ro og orden på dette skipet.
Fortsett sånn.
Vær så god.
Jeg er redd det ikke er lov til å gå rundt i badetøy akkurat her.
Jeg er så lei for det.
-Hvor er vi? -Tillat meg å ta deg med til lugaren din.
Det er kaldt.
Vi er så lei for det.
Hvor kaldt er det? Det føles som 13 grader her inne.
Vi er veldig lei for…
Unnskyld! Jeg er så lei for det.
-Nå kan jeg ikke spise den! -Kanato.
-Kan du bære denne? -Så klart, frøken.
Jeg beklager virkelig dette.
Velkommen.
Jeg heter Edward.
Jeg er virkelig.
Venterommet er denne veien.
-Hun er fra Kuruma-familien. -Kuruma-familien?
Familien til direktøren i Kyuho, medisinselskapet.
-En lege? -Vet du ikke hvem han er?
Dr. Sohei Kuruma, gudfaren innen medisinbransjen?
Sønnen hans er direktør for Kuruma-sykehuset,
og det der er kona hans.
-Sørg for å behandle dem godt. -Ja.
-Var det ikke deilig? -Kjempegodt.
-Bonsoir. -Bonsoir.
Velkommen til festen.
Oi!
-Kan du være så snill å velge et kort? -Ja.
-Ikke vis meg det. -OK.
Husk kortet.
Kan jeg få det?
Edwards… tryllekunster.
-Å! Så fantastisk! -Det var kortet du trakk!
-Jøss! -Utrolig!
Ha en strålende kveld.
-Hva er i veien, min herre? -Du er eldre enn meg.
-Hvorfor snakker du sånn til meg, et barn? -Jeg har æren av å være butler om bord.
Har æren av? Har jeg gjort deg til butler, kanskje?
-Jeg beklager, min herre… -Moren min er husholderske.
Jeg er her for å ta vare på datteren i familien.
-Jeg er ikke egentlig gjest. -Alle med billett er våre gjester.
Alle rundt deg er så egoistiske.
Er du virkelig fornøyd med et sånt liv?
-Med all respekt, min herre… -Slutt å være så høflig.
Det føles ikke som om du egentlig bryr deg.
Greit.
Det var bedre.
Vet du hva? Jeg har en som lar meg være meg selv.
Se. Kjenner du henne?
Hun er værmelder på TV.
I morgen kommer hun om bord i Yokohama havn.
La meg fortelle sannheten.
Vi skal gifte oss så fort denne seilasen er over.
Jeg vet det. Det er fantastisk…
Jeg skulle bare ønske… at dette skipet ville synke.
Unge mann?
Sjakkmatt.
Du slo meg.
Jeg kunne aldri slått deg, frøken.
Du er så dårlig til dette, Kanato. Vi spiller igjen.
Ja.
Jeg har vært lojal mot deg og viet hele livet til deg, far.
Hvorfor står ikke navnet mitt nevnt i testamentet ditt?
-Sakumoto. -Ja.
Du forfører ham. Du lar denne kvinnen forføre deg.
La meg i det minste se testamentet.
Når jeg er borte, vil all min rikdom tilfalle deg, Sakumoto.
-Men hva med sønnen din? -Du vet…
Jeg vil gjerne komme til himmelen.
WAKABA: BEKLAGER. FIKK ET HASTEOPPDRAG. FÅR IKKE TIL Å KOMME.
Dette er Wakaba Funabashi. Vær vennlig å legge igjen en beskjed.
Hei, det er meg. Jeg fikk meldingen din.
Altså… Det går bra. Jobb er jobb. Kan jo ikke gjøre noe med det, da.
Da ses vi vel om 45 dager…
Au!
Kan jeg få deres oppmerksomhet, vær så snill? Dere kan nå gå om bord.
Det er greit. Bare gjør det. Ja, akkurat. Ja. Gjør det.
Så flott! Akkurat som på Ibiza! Se! Det er akkurat som på Ibiza!
-Fantastisk! -Er det ikke kult?
-Så kult! -Nydelig!
Hva er det som skjer? Tenk at det er så mange enkle, simple folk her!
Vent! Nei!
Det er én gjest som ikke har sjekket inn ennå.
"Chizuru Banjaku." Jeg forstår.
Frøken?
Frøken? Kan jeg sjekke deg inn? Unnskyld?
Jeg er så lei for det, frøken.
-Frøken? -Vel, jeg…
-Ha meg unnskyldt. -Jeg er ikke gjest. Beklager.
Frøken!
Frøken.
Jeg tror at denne personen er om bord.
Wakaba Funabashi. Hvor bor hun?
Frøken!
Vent, er du snill.
-Frøken. -Ja. Beklager. Unnskyld meg.
Ha meg unnskyldt, frøken.
-Er du en bekjent av Wakaba Funabashi? -Ikke akkurat.
Ubukata?
Ja. Jeg er butler Ubukata.
Du er Wakaba Funabashis kjæreste.
-Hæ? -Du er det, ikke sant?
På hvilket rom bor Wakaba Funabashi?
Hun er ikke om bord. Hun rakk det ikke, på grunn av jobb.
Hvis jeg kan få spørre…
-De lurte meg. -Unnskyld?
Jeg går av. Jeg må komme meg av. Av!
-Frøken? -Jeg må dra.
-Jeg må gå av. Slipp meg av, vær så snill! -Vi skal til å legge fra kai.
-Herr Butler. -Ja?
Forstår du hvorfor kjæresten din ikke er om bord på dette skipet akkurat nå?
-Problemer på jobb. -Nei.
Kjæresten din er sammen med en annen mann akkurat nå.
Hun bedrar deg med en annen. Skal du la henne gjøre det?
Unnskyld meg. Har du bevis for det?
Hun har en affære med kjæresten min.
Vi to blir bedratt. Vi må stoppe dem!
Frøken?
Frøken! Unnskyld meg. Vær så snill, frøken!
Denne vei.
Vil dere ha? Kos dere.
Drikke?
Takk for at dere ventet. Vær så god.
Kos dere.
Edwards… tryllekunster.
Velkommen til festen.
Ja. En luftfukter?
Takk for at du ventet.
Hvis jeg får lov…
Ha meg unnskyldt.
Tok du kontakt med værdama?
Jeg er redd jeg ikke kan svare på personlige spørsmål.
Ha meg unnskyldt.
Kan jeg stille et spørsmål? Hvorfor har du slike mistanker?
Hvorfor?
Jeg og kjæresten min har sendt meldinger til hverandre.
Jeg fant kontoen og passordet hans. De vet ikke at jeg vet.
Jeg kan lese samtalene deres.
-Det kalles overvåkning… -Han er kjæresten min.
Å se på din partners telefon er noe du aldri…
Det er en nødssituasjon.
"Når du stirrer inn i avgrunnen, stirrer avgrunnen også inn i deg."
Kanskje det er min oppgave å verifisere påstanden din.
Vil du ta en titt? Bare for å verifisere det. I noen sekund.
Press og hold, så markeres det ikke som lest.
Takk.
-De er sammen, ja. -Ja, ikke sant?
JEG HAR KJÆRESTE.
JEG HAR OGSÅ DET.
Det har gått mer enn noen sekund.
Jeg har kjæreste.
Jeg har også kjæreste.
Kanskje vi ikke bør treffes mer.
Det er vel greit å bare treffes, er det ikke det, da?
Ikke ta hånden min helt plutselig.
-Unnskyld. -Ikke unnskyld deg.
Nei, altså…
Det er min skyld at du har det vondt. Unnskyld. Virkelig.
Det går bra med meg.
Ikke be om unnskyldning.
Hvor mye leste du?
Til "ikke be om unnskyldning".
-Etter det, da? -Det holder.
Det blir mer spennende etter det.
Spennende? Hva mener du?
Har du ikke fått nok?
Hadde du åpnet en skapdør hvis du visste at den skjulte et skjelett?
-En onsen, en varm kilde? -Et sted som Hakone.
Dra til en varm kilde, altså. Det vil jeg gjerne.
Veldig gjerne.
Hva snakker de om?
De planlegger nok en tur til Hakone.
-En dagstur? -Å nei, du!
Dette er Wakaba Funabashi. Legg…
-Svarer hun ikke? -Han har ikke svart meg heller.
Det kan ikke stemme.
Vent. Er dette en spøk?
Ba hun deg om å filme dette til bryllupet vårt?
Nekt alt du vil. Fortsetter du sånn, drar de til den varme kilden.
Ja, men…
-Vi drar tilbake til Japan og stopper dem. -Vi har lagt fra kai.
Er dette greit for deg? De bedrar oss.
De skal bade sammen. De to kommer til å sove på samme rom!
Ha meg unnskyldt.
Jeg er veldig lei for det.
Vi er dessverre ikke tilbake i Japan før om 42 dager.
Kan vi ikke si at noe har skjedd, sånn at vi kan snu kjapt?
Med 4860 gjester om bord er det umulig å snu kjapt.
Så fort et skip legger fra kai, kan det ikke legge til land igjen.
Innen vi er tilbake kan de alt ha giftet seg.
Frøken?
Frøken!
Frøken! Unnskyld.
Unnskyld meg. Beklager. Frøken!
-Hvor skal du, frøken? -Jeg skal spørre kapteinen.
Hvor er kapteinen?
Frøken!
Vær så snill!
-Kan du få tak i Sakumoto? -Du trenger ikke den tjeneren der.
Ta en liten prat med meg, du.
Vent, vær så snill. Frøken! Frøken!
-Frøken. -Unnskyld meg!
Hei! Du, ja.
Ja?
-Jobber du her? -Ja. Kan jeg stå til din tjeneste?
Stå til min tjeneste?
Seriøst? Ser du ikke det selv?
Er du så treg der oppe at du ikke ser katastrofen som utfolder seg her?
Folk må synes at du er dørgende kjedelig. Si favorittbegrepet min til ham.
-"Helt reservert." -Det er det jeg vil ha.
Helt reservert. Lukket fest for Avex. Men nå?
-Vi deler et bord. -Deler. Skjønner du?
-Beklager, men det er veldig fullt nå. -Er ikke det ditt problem?
Tror ikke at det er mitt problem. Hva syns du?
-Deres problem. -Jeg er så lei for det.
Du trenger ikke å unnskylde. Bare la oss få dette bordet helt for oss selv. Nå.
-Hva? Gå et annet sted, da. -Vi var her først.
Hør her. Dere bryr dere bare om hvem som er først når dere skal ha ramen.
Dere har aldri vært i Europa, dere?
Alt handler om sosial status, ikke hvem som kom først.
Helt siden jeg gikk på Velfarre i 2018, har Avex-folka latt meg gå forbi køen.
-Hva er Velfarre? -Hva er Avex?
Velfarre er Velfarre, akkurat som Avex er Avex.
Jeg kaller det tilværelsens uutholdelige letthet.
Vet ikke hva de mener, men tror at de er frekke.
Du. Kvitt deg med den simple bonden og vennen hans.
Kaller du oss simple?
Så frekk var jeg ikke. Jeg sa "simpel bonde".
Eller skal jeg si som på fransk? Monsieur simpel bonde.
Flytt dem, da!
-Jeg beklager, men… -Du er ikke noe tess! Gi meg kapteinen!
-Jeg beklager. -Vi er gjestene her!
Unnskyld. Kanskje du skal være litt høfligere.
Hvorfor må vi bekymre oss for det? Vi er gjestene her.
Fordi dere er gjestene her.
Hvem er de latterligste menneskene i verden?
De som er frekke mot servicemedarbeidere.
-Kom igjen, butler. -Hva? Frøken?
Unnskyld meg.
Jeg er da ikke latterlig.
Jøss! Fantastisk!
Herlighet, du er helt utrolig.
-Jøss. Takk. -Velkommen til festen.
Du vet hvor glad Rena er for at hun får reise sammen med deg.
Rena er så glad i bestefaren sin.
Jeg har ikke noe barnebarn.
Hva snakker du om?
-Rena er barnebarnet ditt. -Det vet jeg at hun ikke er.
Hun er kjærlighetsbarnet ditt. Fruktene av ditt utroskap.
-Skal ikke det skipet inn til land? -Du kan ikke bytte skip som du bytter tog.
Du er så rolig, butler.
Vi har 4860 gjester vi skal sørge for at får en behagelig reise med oss.
-Er gjestene viktigere enn kjæresten din? -Selvfølgelig.
Ser det ikke ut som om han skal til å hoppe?
-Hva behager? -Tror du ikke det?
-Har folk kalt deg kjedelig før? -Det var en som gjorde det nå.
Vi må stoppe ham.
Kanato.
Kanato?
Det er deg, jo. God kveld.
-Ha det bra. -God kveld.
Ha det bra.
Du må finne stjernen i hjertet ditt.
Følger du stjernen, så kommer du til bestemmelsesstedet ditt.
-Det er min niende metode… -Kaptein.
-En ulovlig fiskebåt ligger foran oss. -Kjør rundt den, da.
Styrbord ti!
Det ble flott!
La oss se. Hvor mange år er det siden?
Noen kom til oss etter å ha bli henvist av ministeren.
Hun trengte en organtransplantasjon.
Jeg fant den perfekte kandidat.
En som var nygift. Ektemannen hennes var der for å treffe henne.
Jeg fortalte dem at jeg skulle operere henne.
De gråt av glede.
Dagen etter tok ektemannen med epler som foreldrene hans dyrket.
Operasjonen var vellykket.
For den som trengte organet, iallfall.
Men ektemannen som mistet sin hustru…
Jeg tror aldri at han fikk vite
hva som ble borte fra kroppen hennes.
Du kan ikke ta med deg pengene dine inn i dødsriket.
Derfor har jeg lurt på dette.
Hvis jeg hadde spist de eplene den gangen,
hadde alt blitt bedre da?
Men det betyr ikke at du bør gi rikdommen din til en tjener.
Sakumoto minner meg om min første kjærlighet.
Hun har et rent hjerte.
Jeg visste det. Hun har forført deg.
Ikke alle velger å leve på den sammen måten som du gjør.
Ta med deg datteren din og dra.
Jeg gir pengene mine til Sakumoto,
og jeg skal treffe min første kjærlighet.
Jeg skal til himmelen.
Å nei! Jeg beklager!
Hva skal jeg gjøre? Vent!
Jeg er så lei for det!
Nei! Vær så snill!
Du skremmer meg.
Hvordan våger du!
Hvorfor følger dere etter meg?
Tegnet du havet? Du ser jo ingenting om natten.
-Vil du ha en? -Ikke behandle meg som et barn.
Jeg vil ikke ha godteri.
Vent. Senere. Vent.
Heisen er her.
-Hvilken etasje skal dere til? -16.
-Jeg fikk leppestift på meg. -Vent.
Hva?
-Gå ut. -Dere kan gå ut.
-Dere kom inn sist. -Har du vært i Europa?
-Spiller ingen rolle hvem som var først. -Jeg går av.
Vent. Ikke rør dere. Stå i ro.
Stå helt i ro.
Dette er grunnen til at jeg hater å dele!
-Jøss! -Vidunderlig!
-Akkurat som et bilde i en kalender! -Det ser ut som Ibiza!
Akkurat som Ibiza. Er du klar?
-Vent. -Hei.
-Dere er i veien. -Skynd deg.
Ser jeg bra ut?
-Ja, det gjør seg. -Hva med håret mitt?
-Hørte du det? -En sirene…
-Hva? -Hva?
-Dette er planlagt. -Så klart. Ikke tull.
-Herlighet. -Ha meg unnskyldt et øyeblikk.
Vi går og tar en titt.
Hvem er det?
-Aldri i livet! -Det går bra. Kom hit.
Det går fint.
Vent! Du, du…
Det var et drap, ikke sant?
-Noen ble drept? -Å, herregud!
-Herregud! -Hva med festen, da?
Hvorfor nå?
Dør han nå, kommer advokaten til å lese testamentet.
Hvis du vil drepe noen, må du gjøre det på riktig tidspunkt.
Hva er hemmeligheten bak din evigvarende skjønnhet?
Vakkert arbeid gjør meg vakker. Det er min niende…
-Unnskyld, kaptein. Det er en gjest. -Ikke kom foran meg.
-Da ser de ikke ansiktet mitt. -Jeg er så lei for det.
Der borte.
Hvor? Hvor er det?
-Hvor er liket? -Det var akkurat her.
Jeg snakker sant. Jeg så det. Og ikke bare jeg.
Her var det, inkludert meg…
…sju vitner.
Var dere alle ved bassenget?
Ja, det var vi.
-Var vi ikke det, da? -Jo, det var vi.
Skjedde det noe?
-Så dere noe uvanlig? -Så vi noe?
-Hva da? En delfin, liksom? -Er det delfiner her? De vil jeg se.
-Jeg også. -Jeg skjønner.
-Har noe skjedd? -Dere så vel alt, gjorde dere ikke det?
Noen ropte.
Så skrek en annen, som løp vekk, og så falt en eldre mann i bassenget.
Så du det?
Selvfølgelig ikke.
Var det en film? Det er jo en stor skjerm der.
Nei, ikke en film. Det var et åsted på ordentlig.
Og dere så det, alle sammen.
-Hvordan går det? -Hva?
Du druknet ham i bassenget, ikke sant? Han svelget mindre vann enn ventet.
Sikker på at han ikke kastet opp alt?
Hvorfor har du satt klimaanlegget på så lav temperatur?
Vi må hindre liket i å forråtnes frem til vi finner testamentet hans.
Vi så det!
-Ubukata. -Husker ingen det?
Slutt, vær så snill! Dette er gjestene våre.
Jeg beklager.
Nei, vi beklager. Jeg skulle ønske at vi kunne være til mer hjelp.
Men vi aner ikke hva du snakker om.
-Nettopp. Aner ikke. Overhodet ikke. -Jeg har ikke peiling.
Dere så det, ikke sant?
Gjorde dere ikke det?
-Ved bassenget… -Vi så ingenting.
Vi gjorde ikke det, sant?
Vi beklager virkelig.
Beklager at jeg kommer hit så sent.
Vi er her, alle sammen.
Pappa. Den historien har du alt fortalt.
-God kveld. -God kveld.
Beklager forstyrrelsen. Ha en fin kveld videre.
God kveld.
Far er fortsatt i live.
Faktisk respekterer jeg deg mer nå, far.
Pappa.
Cruiset fortsetter, ikke sant?
Så klart.
Ingen skjedde, altså.
Kan vi sjekke at alle er trygge én gang til?
Det er mer enn 4000 av dem. Du vil sjekke om hver og en lever?
Liket kan ha blitt dumpet i havet.
Du skuffer meg. Jeg trodde at du var en helt utmerket fredsmegler.
Jeg suspenderer deg inntil videre.
Unnskyld.
Jeg så det. Og ikke bare jeg.
Alle som var der, så drapsåstedet.
-Hvorfor sa du ikke det, da? -Fordi gutten var i sjokk.
Jeg burde ha vært mer hensynsfull.
-Men hva med de andre gjestene? -Du vet jo hvorfor, da.
Et drap ville ødelagt det cruiset de koser seg sånn med.
Hva?
De valgte dette cruiset fremfor et liv som komplette fremmede.
De tenker kanskje til og med: "Hvorfor dø nå? Hva med oss andre, da?"
Et menneske har dødd. Hvordan kan man overse det og bare fortsette cruiset?
Folk kan rettferdiggjøre hva som helst hvis det er det de vil.
Men vi to kan jo ikke bare gi slipp på det, kan vi vel?
Nei, det kan vi ikke. Noen har mistet livet.
-Vi kan ikke late som ingenting. -Vi bør gjøre noe.
Ja, det bør vi.
Men hva da?
-Vi kan overtale dem. -Hva mener du?
Vi snakker med de fire vitnene og overtaler dem til å fortelle sannheten.
-Jeg skjønner. Vi kan begynne der. -Ja.
Vent litt.
-Hva vil du oppnå med det? -Hva jeg vil oppnå?
Gjør du dette for den omkomnes del?
Eller fordi du vil tilbake til Japan og stanse kjæresten din?
For den omkomnes skyld, så klart.
Har noen fortalt deg at du er dårlig til å lyve?
Du har et egoistisk motiv…
Tror du at et rent motiv kan løse problemet?
Hva er dette? Bilder av fine ting de så i dag?
Bilder du hadde sendt din nye kjæreste. Ja, bilder av fine ting de så i dag.
To skygger.
Enda et typisk bilde et nyforelsket par ville ha tatt.
Da er det vel over, da. Jeg ble dumpet.
Alt håp er ute. Ingen mulighet for å bli sammen igjen.
Jeg burde gi opp, for min egen del.
Går det bra med deg?
Jeg beklager.
Takk.
Frøken?
Vannet er veldig kaldt om natten.
Hvorfor ble du butler, egentlig?
Helt siden barneskolen
har jeg likt å jobbe i kulissene på fester og skolefestivaler.
Vil du ikke ha det gøy selv, da?
For å holde fest, må noen ta seg av forberedelsene.
I tilfelle noen blir fulle, må man ha noen til å ta seg av dem.
Som birollene i romantiske filmer.
-Noen ganger er de i veien. -Ekskjærester, for eksempel.
Men uten birollene kan det ikke bli noen romanse for hovedpersonene.
Men hva med birollenes romanse, da?
Det får så være.
Når hovedpersonene lykkes i kjærlighet,
skal da birollene bare godta det og tre til side?
Så forståelsesfull kan man aldri være når det gjelder kjærligheten.
-Hva med butlerens romanse, da? -Nei.
Vi kan alle bli hovedpersoner i vår egen romantiske film.
Du er veldig overbevisende.
Greit. Da snakker vi med de fire gjestene.
Vi drar tilbake til Japan og gjør comeback som hovedpersoner.
-Skal vi ta dem? -Ja, det skal vi.
Jeg begynner å like dette.
-Butler. -Ja.
Dette er åstedet for et drap.
-Skal vi ta noe å spise? -God idé.
Kjøtt eller fisk?
-Fisk, kanskje? -Fisk. Jeg visste det.
-De to der. -Jeg er suspendert.
-Ingen kjenner deg igjen nå. -Det er jeg ikke så sikker på.
Unnskyld. Jeg tror at du mistet denne.
Å, jeg er så lei…
Takk, mener jeg.
-Jeg må på toalettet først. -Da venter jeg her.
Veldig mistenkelig.
ADVARSEL: VÅTT OG GLATT GULV
Hvorfor følger du etter meg? Sendte gruppa deg? Var det sjefen?
Au! Det gjorde vondt!
Hva? Er du…
Går det bra med deg?
Unnskyld, men hva mente du med "sjefen"?
Hold kjeft. Det har ikke du noe med.
Vil dere bli kappet opp av propellene på båten?
Eller spist av hai? Dere skal få velge.
-Slutt, Ryuki. -Frøken Shiori.
Faren min er en av sjefene i den japanske mafiaen.
Vi kan slutte å late som. Bedre å be om deres hjelp enn å bli feilaktig mistenkt.
Dere skjønner… Vel…
Jeg er datteren til det dere kanskje vil kalle… en mafiaboss.
Seijuro Hagiwara. Sjefen for Hagiwara. Og min far.
Dette er et eksmedlem av gruppa vår.
-Eks? -Pappa lot oss ikke gifte oss.
Derfor tok vi litt penger fra gruppa og rømte for å gifte oss.
-Alt skyldes min inkompetanse. -Ikke si det.
Jeg er glad for at vi er her.
-Frøken Shiori. -Dere kan ikke dra tilbake til Japan.
-Derfor sa dere ingenting om drapet. -Vi blir drept om vi drar tilbake.
Er en død fyr viktigere for dere enn levende mennesker?
-Vi kan snakke med politiet. -Vi er mafia. Vil ikke ha deres hjelp.
Jeg snakker med dem.
-Jeg dreper deg. -Ryuki.
-Du skremmer meg ikke. -Greit.
Du ba om det.
Vær så snill!
-Jeg må beskytte henne, så da tar jeg deg. -Slutt, Ryuki.
Frøken! Unge mann! Frøken!
Bare gjør det. Jeg gir ikke etter for trusler.
Slutt! Vær så snill!
Vi skal aldri røpe hemmeligheten deres. Vi lover.
Hvorfor?
Å beskytte gjestenes privatliv er min plikt som butler.
Gå bort fra henne nå.
Vet ikke om den var god eller ikke.
Den filmen var jo ikke verst. Men jeg vil gjerne spille i en som er bedre.
Jeg vil spille i en bedre film.
Hva mener du? Det fins to typer filmer. De som selger, og de som ikke selger.
-En film som får meg til Cannes. -Hva er Cannes?
Filmfestivalen med prisene. De vurderer massevis av filmer.
-La Toho Cinemas vurdere filmen din. -Nei!
Folk går i smoking. Hele byen er delaktig i Cannes.
Som et spleiseball for single?
Jeg må vedgå det. Filmene du produserer, spiller inn penger.
Men du lager veldig dårlige filmversjoner av veldig gode mangaserier.
-Det får du alltid kritikk for. -Filmene i Cannes tjener penger.
Men de kommer fra rike folk, ikke vanlige folk.
Det er vel sånn.
Jeg er Aina Horikawa.
Gjør som jeg sier, så blir du berømt. OK?
-Du vet at jeg stoler på deg. -Unnskyld.
En meny! Her borte!
Skynd deg!
AINA HORIKAWA
-Kan jeg ta imot bestilling? -For treg!
AINA HORIKAWA GIFTER SEG - MØTER PRESSEN
Hun er gift med en annen.
-Jeg har spilt i filmen hennes. -Hva?
Jeg har vært med i en av filmene du har produsert.
Hva? Er du skuespiller?
Den eneste auditionen jeg gikk videre fra, var til din film.
Da fortjener jeg litt takknemlighet. Hvilken rolle?
Jenta som setter fast rumpa i heisdøra.
-Jeg tror at jeg husker den. -Rumpejenta, ja. Og hva gjør du her?
Unnskyld meg.
Dette høres kanskje frekt ut,
men har dere to en affære, er dere utro mot partnerne deres?
-Noe så frekt! -Jeg beklager veldig.
Hvis dette mordet vekker oppstyr, blir utroskapen deres avslørt.
Da finner folk ut hvor sjofle dere er, begge to.
Dere insisterer altså på at dere ikke så noe. Har jeg forstått det riktig?
Det er ikke lov å røyke her.
Jeg tente den ikke. Slutt å plage meg.
En mann døde. Og så da? Hvorfor må vi avbryte reisen vår?
Jeg gjør ikke noe galt. Vet dere hvorfor?
-Fordi kunden alltid har rett! -Jeg beklager.
Ikke unnskyld deg, butler.
Penger kjøper ikke andre menneskers hjerter.
-Rumpejenta, da. -Hva?
Hater du meg?
Slapp av. De fleste hater meg.
De sier at jeg er sjefete, ser ned på folk og støtter meg på pengenes makt.
Kanskje de har rett. Men jeg skal fortelle hva jeg vil.
Dere kjemper mot feil folk. Dere tror at dere hater rike folk.
Men det er ikke sant. Det er deg, deg, deg og deg.
Dere har ingen selvtillit.
Tror dere at de fattige alltid har rett og at de rike alltid er slemme?
Er det virkelig sant? Vet dere hvorfor jeg er rik?
Fordi jeg står på.
Jeg fikk Richard Mille, Patek Philippe, Birkin. Centurion-kort. På egen hånd.
Det unnskylder jeg meg ikke for.
Etter klimaendringer og sultkatastrofer begynner folk å spise gresshopper.
Men jeg spiser kjøtt. Fordi jeg har jobba for det. Ikke dere.
Folk som klandrer andre for egne feilgrep, blir ikke annet enn rumpejenter.
Så spiser de gresshopper. Skjønner?
-Nei, det gjør jeg ikke. -Jeg bryr meg ikke. Du også.
Hvis du er tjener, får du vise at du tar ansvar.
Ta med deg rumpejenta og kom deg ut med en gang.
Nei!
-Greit. -Hva?
-Jeg ber om unnskyldning. -Greit. Ut, alle enkle folk!
Ikke sett fast rumpa di i døra.
Frøken.
Ha oss unnskyldt.
-Bare legg den der. -Nei. Jeg skal vaske den.
Du gjetter det sikkert ikke, men jeg jobbet på renseri før.
-Du har gjort alt mulig rart. -Ja, det har jeg.
Jeg ville gjøre mange ting,
men jeg fant ingen jobb som passet meg, i motsetning til deg.
Jeg klager ikke, altså.
Man kan fortsatt nyte livet, selv om man ikke har drømmejobben.
Jeg begynner å tvile på om jeg egentlig passer til denne jobben.
Han er en snill fyr.
-Men snille fyrer er kjedelige. -Jeg vet det.
De er kjedelige, for de nyter ikke livet.
Folk som ikke nyter livet, er ikke spennende å være sammen med.
Kjæresten min er også sånn. Hun er så seriøs, så alvorlig.
-Overhodet ikke feminin. -Kjæresten min er heller ikke maskulin.
Jeg skjønner.
Hun har rett. Jeg er en kjedelig fyr.
Men ikke du.
Vel… Han syns ikke at jeg er feminin.
Der tar han feil. Jeg syns at du er veldig feminin.
Beklager. Det mente jeg ikke. La meg ta det tilbake.
Når jeg tar det tilbake, mener jeg bare at jeg ikke burde ha sagt det.
Men generelt og rent objektivt
kan ingen nekte for at du er svært så feminin.
Unnskyld.
Jeg nyter livet på min egen måte.
Jeg også. Jeg nyter livet på min egen måte.
-Og så er vi på dette nydelige skipet, da. -Ja.
Vi har så mye mer å tilby på dette skipet, frøken.
Hvis du lar meg vise deg rundt.
-Virkelig? -Bare gi meg noen minutter.
-Jeg går og skifter. -Vent litt, er du snill.
Hva med…
Jeg hadde det så travelt. Jeg er alltid sånn.
-Er du det? -Ikke første gang, nei.
-Sier du det? -Jeg liker det, faktisk.
-Ja, det er veldig stilig. -Bonsoir.
Velkommen til festen.
Å. Beklager.
Det går fint. Unnskyld.
Vil du velge deg et kort?
Ikke vis det til meg.
Husk det.
-Ja. -Ja.
Legg det her.
Edwards… tryllekunster.
Var dette kortet ditt?
Ja.
Ha en strålende kveld.
Beklager.
Jeg har virkelig hatt det gøy.
Du er veldig hyggelig å være med, butler.
Gjør du narr av meg?
Jeg tror at de tar feil, altså.
-Hyggelige folk er ikke bare hyggelige. -Hva?
Hyggelige folk ble ikke født sånn. De anstrenger seg for å være hyggelige.
De prøver å unngå å være frekk og prøver å bry seg om andre.
Det er bare det at egoistiske mennesker virker mer tiltrekkende på folk.
Men det er jo ikke sånn det er. Man bør ikke undervurdere hyggelige folk.
Jeg syns at du er hyggelig også.
Nei, det er jeg ikke.
I hodet mitt har jeg alle slags slemme og fæle tanker.
Som at jeg skulle ønske at de ble utsatt for en ulykke på vei til de varme kildene.
Skjønner? Jeg er grusom.
Du er i din fulle rett til å tenke sånn. Jeg vil også ta igjen.
-Bør vi ikke gjøre det, da? -Jeg syns det.
Men hvordan?
-Har du noen forslag? -Vent.
Det minner meg på det, ja. Vi har fortsatt ett vitne igjen.
Det siste.
Finn testamentet så raskt som mulig.
Hvis vi ikke skynder oss, begynner liket å råtne!
Og huden min er så tørr. Jeg regner med deg.
Ikke snakk om at liket råtner når jeg spiser. OK, vennen min?
Vi har kanskje ikke mer enn én dag til på oss.
-Ja? -Jeg har med litt is.
-Unnskyld meg. -Hei!
Er han død?
Nei, han lever. Han spiste nettopp frokost.
Ikke sant, far?
Eggs Benedict var godt, ikke sant?
Vær så god.
-Takk. -Bare hyggelig.
Dere vet at jeg er opptatt.
-Jeg kan ikke etterlate husherren sånn. -Du er sliten.
-Derfor skled du, ikke sant? -Hva?
Få høre, nå. Skjuler du noe?
Gurimalla, går det bra? Herlighet, hun rører seg ikke…
-Går det bra? -Hjelp!
Kan noen hjelpe?
Går det bra?
"Ansvar."
Det er det som er viktig.
Jeg er beredt til å ta fullt ansvar hvis noe skulle skje gjestene våre…
En gjest falt ned trappa og skadet seg.
Hun er stabil og puster godt, men har fått hjernerystelse og er bevisstløs nå.
Luftambulansen ankommer om en halvtime.
Ta med gutten på rommet.
Bør han ikke være med sin mor?
Kuruma mener at datteren hans trenger kameraten sin.
Jeg vil be om unnskyldning for bryet som min mor har stelt i stand for dere.
Moren din er så klossete.
-Rena kjeder seg. -Ja. Jeg skal gå til henne med en gang.
Siden den kvelden har ingen sett Sohei Kuruma.
De har takket nei til å få ordnet lugaren i to dager.
Har du hovednøkkelen?
Det er forbudt å gå inn på rommet til en gjest uten tillatelse.
Unnskyld.
Rommet er altfor kaldt.
Det føles som om det er 13 grader her.
-Vi tok visst feil. -Jeg trodde at vi hadde truffet blink.
To skygger.
Skal vi hevne oss på dem?
Vi kan sende dem et bilde.
-Her, kanskje. -Her?
Ja.
-Litt nærmere. -OK.
Ja.
-Nå skjer det. -Jeg er litt nervøs.
-Det er bare skyggene våre. -Ja. Skygger, ja.
-Tror du ikke… -Jo, det er litt…
Bildet deres var mye bedre.
-De slo oss. -Ja.
-Hva om vi prøver… -Sånn?
-Så det ut som… -…om vi kysset?
Ja, ikke sant?
-Jeg ble tatt på senga. -Jeg også.
-Det er kanskje bedre, da? -Det er mye mer effektivt, tror jeg.
Greit.
-Da sender jeg det. -OK.
-Det ser bra ut. -Dette lurer dem helt sikkert.
Hei. Det er meg.
Å! Det er helt fantastisk!
Du fant det!
Jeg vet det. Du skal få en skikkelig belønning.
Bare gjør det. Endre testamentet.
Hurra! Vi klarte det!
Ja!
Det er definitivt bevis. Jeg varsler kapteinen.
Når du tror at det verste har skjedd, skjer noe verre. Sånn er livet.
Hva er det jeg sier?
-Kaptein. -Unna vei.
Sohei Kuruma har gått bort.
Han sa at han skulle legge seg nedpå litt, og så kom han aldri tilbake.
Derfor gikk jeg inn for å se til ham.
Han hadde hjerteproblemer. Jeg vil tro at det var et hjerteinfarkt.
Jeg skal utstede dødsattesten.
Det er min fars dødsattest.
Er ikke det min oppgave?
Vi kondolerer.
MELDING FRA UBUKATA
KAN JEG KOMME TIL ROMMET DITT NÅ?
INNKOMMENDE ANROP RYO KIYOKAWA
-Ja. -Å… Det er meg.
-Ja. -Beklager at jeg ikke har ringt.
Nei da.
Du vet det antakeligvis allerede, men…
Jeg var i ferd med å begå en stor feil.
Men så skjønte jeg det selv i siste sekund.
At ingenting i verden er viktigere for meg
enn det du er.
Kan vi treffes?
Det har skjedd noe merkelig…
INNKOMMENDE ANROP WAKABA
Skipet legger snart til kai i Hongkong.
Der bærer vi liket av Sohei Kuruma i land.
Resten av Kuruma-familien
fortsetter reisen, siden de skal på et møte i Europa.
Takk.
-Ja. -Ja.
Jeg forstår det ikke.
Et familiemedlem har dødd, men så fortsetter de reisen?
Du trenger ikke å forstå det.
Kuruma døde ikke i går, og han døde ikke av sykdom.
Hvis du tror at det skjuler seg noe bak alt som skjer,
er det et tegn på at det er noe galt med deg.
Det er deg det er noe galt med, skal jeg si deg.
Når er vi fremme i Hongkong?
Rundt klokka tolv, tror jeg.
Da er vel tiden kommet for å ta farvel.
Bør vi ikke gjøre noe?
Hva mener du?
Hva er det?
Med drapet, altså.
Ja.
-Det sønnen sa, var ren løgn. -Det er deres problem.
Angår ikke det oss?
Jeg går i land i Hongkong og reiser tilbake til Japan.
-Bryr du deg bare om deg selv? -Kjæresten min betyr mer for meg enn…
-En rik, død fremmed. -Han skulle til en onsen med en annen.
Ja, men det bør jeg ikke bare godta og gi opp.
-Han hadde en affære. -Nei. Det var bare nesten.
Det er det samme.
Det er forskjell på å spise og å se på menyen.
Kjærlighet er ikke som mat. Kjæresten din var utro uansett.
Hva gir deg rett til å belære meg på den måten?
Fordi at for meg, så er det å nesten forelske seg
det samme som å forelske seg.
Kan ikke jeg være grunnen til at du blir? Kan ikke jeg være grunnen til
at du glemmer fortiden og går videre?
Hva snakker du om?
Hørte du ikke fra kjæresten din? Bare gå tilbake til henne.
Hvordan skal jeg kunne det?
Når et skip legger fra kai, kan det ikke legge til land igjen.
Kan du gå, vær så snill?
-Jeg bare… -Et besetningsmedlem
bør ikke være på rommet til en gjest.
Jeg er veldig lei for det.
VIL DU SLETTE BILDET?
ALBUMET ER TOMT
VIL DU SLETTE BILDET?
Kan jeg få deres oppmerksomhet?
MSC Bellissima ankommer Hongkong om kort tid.
Vi vil takke dere for at dere har reist med oss.
Mine damer og herrer…
ROMSERVICE: JORDBÆR MED SJOKOLADE, APPELSINJUS, VAFLER OG DONUTS
Tusen takk.
Jeg ber bare om at det ikke blir flere problemer.
Vi beklager eventuelle ulemper dette medfører.
Vi har en melding til alle passasjerer som forlater oss nå.
Hvis du har sjekket inn bagasjen,
så sørg for at du får med deg alle personlige eiendeler.
Vi vil gjerne takke dere for at dere reiste med MSC Bellissima.
Vi håper at dere har hatt en fin reise med oss i seks dager
etter at vi forlot Hakodate-havnen i Hokkaido.
På vegne av hele besetningen ønsker jeg dere alt godt.
Vi ser frem til å se dere om bord igjen ved en senere anledning.
Vi håper…
Jeg håper inderlig at vi ses igjen…
En dag.
Selv om jeg fortsetter reisen,
vil jeg aldri glemme deg.
Jeg er så glad for at jeg møtte deg.
Turen med deg gjorde meg så lykkelig.
Frøken.
Frøken, du er…
Hva tror du at du gjør?
Jeg er virkelig lei for det.
Neste havn blir Hanoi i Vietnam. Vi skal gjøre alt vi kan for å gi…
Frøken…
Ja da!
Bra jobba, frøken!
Herr Butler.
Frøken.
Hva skjedde?
-Jeg glemte noe. -Gjorde du det?
Jeg kom for å hente det.
Hva gjør du?
Moren min har våknet.
Hun er bekymret for hvordan du har det.
Jeg tror at han liker den jenta der.
Han vil ikke såre henne. Derfor har han ikke sagt noe.
Når noe trist skjer i familien, bør man tillate seg å være lei seg.
Det er trist å miste noen.
-Da er det greit å være lei seg. -Hvorfor sier du det?
Fordi… det ser ut som om du har det vondt.
Jeg har ikke det! Hvorfor er du så slem?
Frøken…
Kan du ikke bo med oss?
Hva? Jeg trenger ikke deg!
Så du ansiktet på dem?
Jeg elska det!
De trodde virkelig at vi juksa.
Fortsetter vi sånn, kan vi snart kjøpe skipet!
Du kan jo betale innskudd.
-Ikke noe problem. -Seriøst?
Her. Gå til pantelåneren og bytt det mot kontanter.
Nei. Jeg skal slutte nå.
Vil du ikke være med i en film?
-Jeg takket nei til auditionen i Japan. -Hva er dette? En lavbudsjettfilm?
Jeg bryr meg ikke om budsjettet. Jeg vil ha et kunstverk.
Frøken?
Slutt å kalle meg det.
Jeg er ikke lenger sjefens datter, og du er ikke mafia.
Er vi kjærester, da?
Shiori.
Ryuki.
-Når vi kommer til Egeerhavet… -Ryuki, da.
Hvem er Yuki-pyon?
JEG ER SÅ ENSOM
Det er ikke som du tror, frøken.
Skjær av deg fingeren.
Jeg sier jo det!
På filmfestivalen i Cannes ser folk på film og spiser blåskjell.
Hva er galt med muslinger?
Det er en filmfestival franske myndigheter står bak.
Blåskjell på skattebetalernes regning er kunst?
-Ikke bare det! -Hva mer?
For eksempel canelé! Herregud, da!
-Jeg drar tilbake til Japan. -Vi er på vei mot Egeerhavet.
Husker du hva de folka sa?
Hvis det skjedde et drap, ville vi snu og dra tilbake til Japan.
Hvis jeg viser dem dette, kan vi dra tilbake til Japan.
Hva gjør du? Slipp!
-Jeg drar også tilbake. -Kom!
Kom igjen!
Hva er det?
Gå og les, du.
Ja.
Sannheten er…
at Rena er elendig i sjakk.
Og ikke bare i sjakk.
Hun er dårlig i det meste av lekene og spillene de spiller på skolen.
Men hun taper aldri.
For da hadde Renas far ringt spillselskapet
og bedt dem om å endre reglene, sånn at hun vinner.
Det var derfor ingen ville spille mer henne mer.
Jeg synes så synd på henne.
Hun spiser jordbær som koster tusen yen stykket,
men hun har aldri fått vanlig godteri de selger i kioskene.
Rena vet ikke at hun er ensom.
Folk som ikke vet det selv, er de ensomste menneskene på jorda.
Ingen liker Rena.
Ikke familien, engang.
Hun har jo deg.
Når du viser henne en slik omsorg, er hun ikke alene.
Du kan beskytte henne.
Rena og jeg tilhører ulike sosiale klasser.
Sosiale klasser eksisterer ikke.
Vi bør be om flere luftfuktere.
-Hva med bestefars begravelse? -Vi trenger ikke å gå.
Sakumoto er bekymret for oss.
Er den hushjelpen… våken igjen?
-Er vi trygge? -Jeg tror det.
Eller kanskje ikke.
Kanskje den gutten har satt griller i hodet på henne.
Sa han noe til deg?
Det ordner seg nok. Eller kanskje ikke.
-Jeg ber Kanato om unnskyldning. -Hvorfor vil du si unnskyld til en tjener?
Fordi jeg var slem mot ham. Jeg skal si unnskyld.
-Gi deg, da. -Jeg vil ikke miste Kanato!
Den gutten, altså. Han må ha fått høre det fra moren.
Det ordner seg nok.
Eller kanskje ikke?
OK, kaptein. Hva er det viktigste under en reise?
Det er mye som skjer her i livet.
Små problemer blir til noe du kan le av etterpå.
For til syvende og sist er jo alt greit, så lenge skipet ikke synker.
-Vi kommer til å synke. -Nei, det gjør vi ikke.
-Hva? -Vi går på rommet og tar det med ro.
-Du har ødelagt turen… -Kan jeg få deres oppmerksomhet?
Rena?
-For egen sikkerhet… -Kanato!
…ber vi om at dere gjør som vi sier
-og går tilbake til lugarene. -Kanato!
-Mine damer og herrer. Akkurat nå -Rena. Rena?
er det litt turbulens…
-Du! -Stopp!
Enkle bondetamp!
-Få den! -Denne vei!
Der!
…og går til lugarene deres.
Kanato!
Frøken!
Kanato!
Den kvelden var det en mann i kappe der, og jeg vet hvem det var.
En av legens familiemedlemmer.
-Hva gjør du? -Hei!
Vent nå litt. Er ikke du butler?
Hvordan våger du å snakke sånn til oss?
-Jeg er fryktelig… -Hva? Du er fryktelig hva da?
-Jeg ber om unnskyldning. -Det høres ikke ut som om du mener det.
Det går bra. Reis deg. Bli med meg. Vi tar med oss henne også.
Ikke uten min tillatelse.
Rena?
-Rena! -Kom tilbake.
Unnskyld meg.
-Hva gjør du? -Jeg beklager.
-Hvordan våger du å røre meg! -Unnskyld, altså.
-Det gjør vondt! -Det er jeg klar over.
-Det gjør vondt, din taper! -Jeg er ingen taper. Jeg er butler her.
-Din jævel! -Skam deg.
Min herre. Hvis jeg kan si det.
-Vi er gjestene her. -Ja, og gjestene er våre guder.
Men hvis jeg får lov til å være ærlig,
så kan du vel oppføre deg som en hvis du tror at du er en gud?
-Da hadde vi trengt ambulanse. -Sett deg ned, vær så snill.
Bør en butler gjøre sånt?
Vår plikt er å beskytte passasjerene og holde dem trygge.
Jeg kan ikke lukke øynene for et drap.
Snakk til meg, da.
Om hva da?
Vi har opptak av åstedet for drapet.
-Jeg går opp på rommet først. -Skal du gå fra meg?
Jeg tror ikke at dette angår meg, jeg. Det var din far som døde.
Noe så urimelig!
Ser ut som det blir regn. Vi avblåser det.
Du store min.
-Dere er her, alle sammen. -Ta en titt, kaptein. Vær så snill.
Du er vakker.
Hva er det som foregår?
Hvem er det?
-Hva er dette? -Vi så det.
De to. De drepte ham.
Vent litt nå. Gi dere. Jeg har ingenting med dette å gjøre.
Den som drepte ham… var denne kvinnen.
-Jaha? -Du gjorde det, gjorde du ikke?
-Hva snakker du om? -Du var der!
Du dyttet faren min ut i bassenget og drepte ham!
-Du har fått for mye å drikke! -Hørte du det, kaptein?
-Jeg ville bare ha deg som fredsmegler… -Kaptein.
Det er ikke som om skipet synker.
Kan du forklare dette for meg?
Jeg har også en video.
Den kvelden tok hun med faren min ut og kom tilbake hit.
-Hun planla å drepe ham. -Det var din…
Fordi…
…faren min fant ut at Rena ikke er datteren min.
Hun ville bringe ham til taushet.
…jeg skal treffe min første kjærlighet.
Jeg kommer til himmelen.
Hvordan våger du?
Sier du at du tok opptak av dette og gikk rett tilbake på rommet?
Ja, jeg var i sjokk. Hvem er mannen?
Shibata? Osaki? Eller Hamaya?
-Det er Miki. -Miki?
Men jeg vet alvorlig talt ikke noe om dette. Ha meg unnskyldt.
Unnskyld, men kan vi få se den igjen?
-Hva er det? -La oss se den igjen.
…jeg skal treffe min første kjærlighet.
Spill den av igjen.
…jeg skal treffe min første kjærlighet.
Der, ja! Igjen.
Hvorfor er du så opptatt av hans første kjærlighet?
Det er hans første kjærlighet. Sånt vekker følelser.
-Jeg visste det. -Hva da?
Kan vi spille av din video igjen?
Klare?
-Jeg skal treffe min første kjærlighet. -Du er vakker.
Hva er det?
Dette må være iscenesatt.
Så klart, det er…
-Posisjonene er ulike. -Så klart de er det.
-Filmet fra ulike kanter. -Nei, det er posisjonene.
-Posisjonene til? -Månen.
Månen er på ulike steder.
-Her er den til venstre. -Denne er til høyre.
Dette er filmet på ulike tidspunkt.
-Men månen kan ikke ha bevegd seg så mye. -Nei. Det var ikke månen som bevegde seg.
Å. Så klart.
Jeg vred roret.
Styrbord ti!
Det var altså ikke månen som forflyttet seg, men dette skipet.
Før skipet skiftet retning og etterpå.
Han ble altså dyttet to ganger.
Ser du det? Det var ikke meg.
-Jeg gikk rett tilbake på rommet. -Hvem gjorde det andre gang, da?
Selvfølgelig han.
Husker du det ikke? Jeg var med deg, vet du…
Vent litt.
Han hadde ikke vann i lungene.
Han døde før han falt i bassenget.
Han hadde brannsår på hendene, som om han hadde holdt noe varmt.
Elektrisitet?
-Han holdt noe elektrisk. -Noe elektrisk?
Ikke vær redd. Denne stangen er ødelagt.
Den gikk i stykker da han holdt i den.
Går det bra med deg?
-Oi! -Fantastisk!
Som i en kalender!
Jeg skal gjengjelde tjenesten senere.
Det tar jeg gladelig imot.
Hvorfor?
Hvis jeg skal fortelle min historie, vil det ta altfor meget av deres tid.
Lege! Hent en lege!
Jeg er lege.
Hva er i veien?
Nei. Dere er ikke leger.
Takk for alt sammen.
Du må vente her til politiet kommer.
Hva om jeg rømmer, da?
Sjømennene sa at det var sirenenes sang.
Var de ikke bare sjøsyke, altså?
Det er vel mulig.
Men jeg tror at jeg har hørt den noen ganger. Sirenenes sang.
-Skulle ønske vi hadde en varm kilde. -Ikke et ord mer om det.
-La oss snakke om oss. -Har du undersøkt reglene?
Kan et besetningsmedlem prøve seg på en passasjer?
-Det er for sent å si det nå. -Det tror jeg da ikke.
Vi har ikke egentlig…
Det er jo bare skygger. Leppene våre berørte ikke hverandre.
Med all respekt. Dette handler ikke om hvorvidt leppene våre møttes.
Det handler om hvorvidt vi delte de samme følelsene.
-Det er jeg ikke så sikker på. -Du husker det ikke, altså?
Ikke egentlig.
Hvordan er det mulig å ikke huske det?
Jeg husker det virkelig ikke.
Nå da?
Jeg tenker.
Husker du noe mer?
Kanskje hvis du kysser meg igjen.
Vi har jo kommet helt hit. Hvorfor må vi tilbake til Japan?
Drap er store greier, da.
Du. Vil du spille i filmen min når vi kommer til Japan? Jeg gjør deg rik!
Jeg vil presentere deg for faren min.
-Håper han forstår kunsten min. -Slapp av.
Pappa elsker "kunst".
Hva?
Hva kan jeg gjøre for deg?
Sett deg, er du snill.
Jeg er på jobb nå.
Gjør som gjesten din sier.
Med all respekt. Folk som er frekke mot servicemedarbeidere,
er de mest latterlige i verden.
Er du butler?
Eller kjæresten min?
Vel…
Velkommen til festen!
Tekst: Fredrik Island Gustavsen