‫שמה הוא סירנה,‬
‫מפלצת ים מהמיתולוגיה היוונית.‬
‫קולה היפהפה נובע משום מקום‬
‫ומגיע לספינות המפליגות באוקיינוס.‬
‫קולה שובה את המלחים, הם מאבדים את דרכם‬
‫ושוקעים לקרקעית האוקיינוס.‬
‫כל מי שנתקל בסירנה עתיד למות.‬
‫משמעות הדבר היא שהאהבה מקרבת אותך למותך.‬
‫זה לא סיפור שמתאים להפלגת נופש.‬
‫הלוגו של סטארבקס.‬
‫זו סירנה.‬
‫אני שותה רק קפה מרשת דוטור.‬
‫שמעתי שהקברניט קפדן.‬
‫הוא פוטר בחודש שעבר‬ ‫בגלל בריונות במקום העבודה.‬
‫הקפטן החדש הוא…‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה יש לארוחת צוהריים?‬
‫פיצה ועוף?‬ ‫-עוף?‬
‫בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫התוכנית נקראת "תשע שיטות של נשים מבריקות".‬
‫נהדר לארח אותך.‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫מה? תוכנית הריאליטי?‬ ‫-בואו נתחיל.‬
‫היא תופיע בתוכנית?‬
‫אז, מה השיטה הראשונה שלך?‬
‫קבעתי לעצמי חוק לעולם לא לשמור בבטן,‬
‫כי זו "הדרך שלי".‬
‫"הדרך שלי" שלה?‬
‫כשאנו שומרים בבטן התפתחותנו נעצרת.‬
‫זה מלחיץ אותי.‬ ‫-כדי שחיינו יהיו עשירים ויצירתיים,‬
‫כל אחד מאיתנו צריך…‬
‫מר אובוקטה.‬
‫מר אובוקטה. שוב יש בעיות עם לקוח.‬
‫אני מבין.‬
‫הוא שם.‬
‫מה קורה? אני צריך להתקשר.‬
‫אז מר אובוקטה הוא משרת מהימן?‬
‫זה שהוא מהימן זה לא העניין.‬ ‫העניין הוא שהוא כליא ברק מצוין.‬
‫אנחנו מצטערים מאוד.‬
‫היי.‬
‫רד על הברכיים.‬
‫אנחנו ממש מתנצלים.‬
‫היי.‬
‫אל תזוז. תישאר שם למטה.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫וואו, יש לי קליטה.‬
‫אל תזוז, אתה שומע?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫- אימא -‬
‫שלום, אימא.‬
‫תראי מה זה.‬
‫תנחשי איפה אני.‬
‫זה לא מייאש אותך?‬
‫מר אובוקטה, אין לך גאווה?‬
‫גאווה?‬
‫הוא בסדר גמור.‬
‫הוא לא צריך לדאוג בגלל גאווה.‬
‫אל תכניס רעיונות מוזרים‬ ‫לראש של כליא הברק שלי.‬
‫יש מחיר לשלם‬ ‫על שמירת השלום והביטחון על הספינה.‬
‫תמשיך ככה.‬
‫בבקשה.‬
‫לצערי אסור לך להסתובב כאן בבגד ים.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫הרשה לי לקחת אותך לתא שלך, אדוני.‬
‫קר לי.‬
‫אנחנו מאוד מצטערים.‬
‫כמה מעלות יש פה?‬
‫מרגיש כמו 13 מעלות.‬
‫אנחנו מצטערים מאוד…‬
‫סליחה!‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫נמאס לי לאכול את זה!‬
‫קנאטו.‬
‫תוכל לסחוב את זה?‬ ‫-כמובן, גברתי.‬
‫אני מתנצל מעומק לבי.‬
‫ברוך הבא.‬
‫אני אדוארד.‬
‫אני אמיתי.‬
‫חדר ההמתנה בכיוון הזה.‬
‫היא ממשפחת קורומה.‬
‫משפחת קורומה?‬
‫המשפחה של מנהל תאגיד קיוהו, התאגיד הרפואי.‬
‫הוא רופא?‬
‫אתה לא מכיר אותו?‬
‫ד"ר סוהיי קורומה, הסנדק של עולם הרפואה?‬
‫בנו הוא מנהל בית החולים הכללי קורומה,‬ ‫וזו אשתו.‬
‫תתייחס אליהם יפה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫זה טעים, נכון?‬ ‫-זה נהדר.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫ברוכים הבאים למסיבה.‬
‫וואו!‬
‫תבחרי קלף?‬ ‫-בסדר.‬
‫אל תראי לי.‬ ‫-בסדר.‬
‫תזכרי את הקלף.‬
‫אפשר?‬
‫הקסם של…אדוארד.‬
‫זה מדהים!‬ ‫-זה הקלף שבחרת!‬
‫וואו!‬ ‫-מדהים.‬
‫תיהנו מהערב שלכם.‬
‫מה קרה, אדוני?‬
‫אתה מבוגר ממני.‬ ‫למה אתה מדבר אליי ככה? אני רק ילד.‬
‫לכבוד הוא לי להיות משרת בספינה הזאת.‬
‫כבוד?‬
‫הפכתי אותך למשרת?‬
‫אני מצטער, אדוני…‬
‫אימא שלי היא עוזרת בית.‬
‫אני כאן כדי לטפל בבת של המשפחה.‬
‫אז אני לא ממש אורח.‬
‫כל מי שיש לו כרטיס הוא אורח שלנו כאן.‬
‫כולם סביבך אנוכיים.‬
‫אתה באמת שמח לחיות ככה?‬
‫אדוני, עם כל הכבוד…‬
‫תפסיק להיות כזה מנומס.‬ ‫זה מרגיש כאילו בכלל לא אכפת לך.‬
‫בסדר.‬
‫זה יותר טוב.‬
‫אתה יודע,‬
‫יש מישהו שנותן לי להיות אני.‬
‫תראה.‬
‫אתה מכיר אותה?‬
‫היא חזאית.‬
‫היא תעלה מחר בנמל יוקוהמה.‬
‫למען האמת,‬
‫אנחנו נתחתן ברגע שהשיט הזה יסתיים.‬
‫אני יודע, כן, זה נהדר…‬
‫הלוואי…‬
‫שהספינה הזאת תטבע.‬
‫אדוני?‬
‫שחמט.‬
‫ניצחת אותי.‬
‫לעולם לא אוכל להביס אותך, גבירתי.‬
‫אתה כל כך גרוע בזה, קנאטו.‬
‫בוא נשחק שוב.‬
‫טוב, גבירתי.‬
‫הייתי מסור לך במשך כל חיי, אבא.‬
‫אבל למה שמי לא מופיע בצוואה שלך?‬
‫גברת סקומוטו.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫את מפתה אותו.‬
‫אתה נותן לאישה הזאת לפתות אותך.‬
‫היי. לפחות תראה לי את הצוואה שלך.‬
‫כשאמות, כל ההון שלי ילך אלייך,‬ ‫גברת סקומוטו.‬
‫אבל מה עם הבן שלך?‬
‫את מבינה…‬
‫אני רוצה להגיע לגן עדן.‬
‫- ואקאבה: מצטערת. קיבלתי עבודה דחופה.‬ ‫לא אוכל להגיע -‬
‫זו ואקאבה פונאבאשי.‬
‫השאירו הודעה בבקשה.‬
‫היי, זה אני. קיבלתי את ההודעה שלך.‬
‫טוב, זה בסדר.‬ ‫עבודה זו עבודה. אין מה לעשות, נכון?‬
‫כנראה שנתראה בעוד 45 יום…‬
‫אאוץ'!‬
‫אפשר לקבל את תשומת לבכם, בבקשה?‬
‫ניתן לעלות לסיפון כעת.‬
‫זה בסדר. תעשה את זה.‬
‫כן. נכון. תעשה את זה.‬
‫זה נהדר! בדיוק כמו איביזה!‬
‫תראי! זה בדיוק כמו באיביזה!‬
‫מעולה!‬ ‫-נכון שזה מגניב?‬
‫ממש מגניב!‬ ‫-מהמם!‬
‫מה קורה?‬
‫אני לא מאמינה שיש פה גם אנשים פשוטים!‬
‫חכו! לא!‬
‫אורח אחד עוד לא עשה צ'ק אין.‬
‫"גברת צ'יזורו בנג'אקו."‬
‫אני מבין.‬
‫גברתי?‬
‫גברתי, תוכלי לעשות צ'ק אין, בבקשה? סליחה?‬
‫אני מצטער מאוד, גבירתי.‬
‫גברתי?‬ ‫-טוב, אני…‬
‫סלחי לי.‬ ‫-אני לא אורחת.‬
‫סליחה.‬ ‫-גברתי.‬
‫גברתי.‬
‫אני מאמינה שהאדם הזה נמצא על הספינה.‬
‫גברת ואקאבה פונאבאשי. איפה החדר שלה?‬
‫גברתי.‬
‫חכי בבקשה.‬
‫גברתי.‬ ‫-כן, סליחה. סלח לי.‬
‫אנא סלחי לי, גברתי.‬
‫את מכירה את גברת ואקאבה פונאבאשי?‬
‫לא בדיוק.‬
‫- סוגורו אובוקאטה‬ ‫משרת -‬
‫מר אובוקטה?‬
‫כן, אני אובוקטה, המשרת.‬
‫אתה החבר של ואקאבה פונאבאשי.‬
‫מה?‬ ‫-זה נכון, אה?‬
‫איפה החדר של ואקאבה פונאבאשי?‬
‫היא לא עלתה לספינה.‬
‫היא לא הצליחה להגיע בגלל העבודה שלה.‬
‫אם יורשה לי לשאול…‬
‫הם עבדו עליי.‬
‫סליחה?‬
‫אני ארד. אני מוכרחה לרדת. לרדת!‬
‫גברתי?‬ ‫-אני חייבת ללכת.‬
‫אני יורדת. תנו לי לרדת.‬
‫אנחנו עומדים לצאת מהנמל.‬
‫אדון משרת.‬
‫למה החברה שלך לא על הספינה?‬
‫בעיות בעבודה.‬ ‫-לא.‬
‫החברה שלך נמצאת עם גבר אחר.‬
‫היא בוגדת בך עם מישהו אחר.‬ ‫תניח לה לעשות זאת?‬
‫סליחה, אבל איפה ההוכחה?‬
‫היא מנהלת רומן עם החבר שלי.‬
‫בוגדים בנו.‬
‫אנחנו חייבים לעצור אותם.‬
‫גברתי?‬
‫גברתי! סליחה.‬
‫בבקשה, גברתי!‬
‫אהבה במעמקים‬
‫מכאן.‬
‫תרצו קצת?‬
‫תיהנו.‬
‫תשתו משהו?‬
‫תודה על ההמתנה.‬
‫בבקשה.‬
‫תיהנו מהשהות שלכם.‬
‫הקסם של…‬
‫אדוארד!‬
‫ברוכים הבאים למסיבה!‬
‫כן.‬
‫מכשיר אדים?‬
‫תודה על ההמתנה.‬
‫אם יורשה לי.‬
‫סלחי לי, בבקשה.‬
‫יצרת קשר עם החזאית שלך?‬
‫לצערי לא אוכל לענות על שאלות אישיות.‬
‫סלחי לי.‬
‫אפשר לשאול שאלה? למה עלו בך חשדות כאלה?‬
‫מה זה?‬
‫החבר שלי והחברה שלך שלחו אחד לשני הודעות.‬
‫גיליתי את החשבון והסיסמה שלו.‬
‫הם לא יודעים שאני יודעת.‬ ‫אז אני יכולה לקרוא את השיחות שלהם.‬
‫זו חדירה לפרטיות…‬ ‫-הוא החבר שלי.‬
‫אסור לך לעולם להציץ בטלפון של החבר שלך…‬
‫זה מקרה חירום.‬
‫"כשאתה מסתכל לתוך התהום,‬ ‫היא מסתכלת עליך בחזרה."‬
‫ואולי, בעצם, זו חובתי לוודא‬ ‫אם הטענה שלך נכונה.‬
‫רוצה להסתכל?‬
‫רק כדי לוודא. לחמש שניות.‬
‫תלחץ לחיצה ארוכה כדי שזה לא יסומן כנקרא.‬ ‫-תודה.‬
‫הם נפגשים.‬ ‫-כן, נכון?‬
‫- יש לי חבר -‬
‫- גם לי יש חברה -‬
‫עברו יותר מחמש שניות.‬
‫יש לי חבר.‬
‫גם לי יש חברה.‬
‫אולי לא כדאי שנתראה יותר.‬
‫זה בסדר‬
‫אם רק ניפגש, נכון?‬
‫אל תחזיק לי את היד ככה פתאום.‬
‫סליחה.‬
‫אל תתנצל.‬ ‫-לא, אני…‬
‫מצטער שאני מכאיב לך.‬
‫באמת.‬
‫אני בסדר.‬
‫אז אל תתנצל.‬
‫כמה קראת?‬
‫עד "אל תתנצל".‬
‫ואחרי זה?‬ ‫-זה מספיק.‬
‫אחרי זה נהיה יותר מעניין.‬
‫"מעניין"? מה זאת אומרת?‬
‫לא הספיק לך?‬
‫היית פותח ארון אם היית יודע שיש בתוכו שלד?‬
‫מעיינות חמים?‬ ‫-מקום כמו האקונה.‬
‫מעיינות חמים, מה?‬
‫אני אשמח.‬
‫אני אשמח ללכת.‬
‫על מה הם מדברים?‬
‫הם כנראה מתכננים טיול להאקונה.‬
‫טיול ליום אחד?‬ ‫-ממש לא!‬
‫זו ואקאבה פונאבאשי. השאירו הודעה…‬
‫היא לא עונה? גם הוא לא ענה כשהתקשרתי אליו.‬
‫זה לא יכול להיות!‬
‫רגע. זו מתיחה?‬
‫היא ביקשה ממך לצלם את זה לטקס החתונה שלנו?‬
‫תכחיש כמה שאתה רוצה.‬
‫תמשיך להכחיש, והם ילכו למעיינות החמים.‬
‫כן, אבל…‬ ‫-בוא נחזור מיד ליפן ונעצור אותם.‬
‫כבר יצאנו מהנמל.‬ ‫-זה בסדר מבחינתך?‬
‫הם בוגדים בנו. הם הולכים להתרחץ יחד.‬
‫הם הולכים לישון באותו החדר!‬
‫סלחי לי.‬
‫אני מתנצל מעומק הלב.‬
‫לצערי נחזור ליפן רק בעוד 42 ימים.‬
‫אי אפשר להגיד להם שמשהו צץ‬ ‫ואנחנו חייבים לחזור מהר?‬
‫עם 4,860 אורחים על הספינה,‬ ‫זה בלתי אפשרי לחזור מהר.‬
‫ברגע שספינה יוצאת,‬
‫היא לעולם לא תחזור.‬
‫עד שנחזור, ייתכן והם יהיו כבר נשואים.‬
‫גברתי?‬
‫גברתי!‬
‫גברתי.‬
‫גברתי. סליחה.‬
‫סלחו לי. סליחה.‬
‫גברתי!‬
‫גברתי, לאן את הולכת?‬
‫אני אשאל את הקברניט. איפה הקברניט?‬
‫גברתי.‬
‫בבקשה, גברתי.‬
‫תוכלי להביא את גברת סקומוטו?‬
‫אתה לא צריך את המשרתת הזאת.‬
‫בוא תדבר איתי.‬
‫חכי בבקשה.‬
‫גברתי!‬
‫גברתי.‬ ‫-סליחה!‬
‫היי. כן, אתה.‬
‫כן, גברתי?‬
‫אתה עובד פה?‬
‫כן. אוכל לעזור לך?‬ ‫-לעזור לי?‬
‫רגע, באמת? אתה לא רואה?‬
‫התפיסה שלך כזאת איטית‬ ‫שאתה לא רואה את האסון שקורה פה?‬
‫בטח כל הזמן אומרים לך שאתה איטי.‬
‫תגיד לו את הביטוי האהוב עליי.‬ ‫-"מקומות שמורים."‬
‫זה מה שאני אוהבת. מקומות שמורים.‬
‫מקומות שמורים. מסיבות סיום. אווקס תקשורת.‬ ‫אבל עכשיו?‬
‫יש לנו שותפים לשולחן.‬ ‫-שותפים.‬
‫אתה מבין?‬
‫אני ממש מצטער, אבל המקום עמוס כרגע.‬
‫זאת הבעיה שלך, לא?‬ ‫לדעתי זאת לא הבעיה שלי. מה דעתך?‬
‫בעיה שלהם.‬
‫אני באמת מצטער.‬
‫אתה לא צריך להתנצל.‬
‫תן לנו לשבת לבד בשולחן הזה. עכשיו.‬
‫מה? לכי את למקום אחר.‬
‫היינו כאן קודם.‬
‫תקשיב.‬
‫מקום ראשון זה דבר חשוב‬ ‫רק כשאתה עומד בתור לאכול ראמן.‬
‫אף פעם לא הייתם באירופה, נכון?‬
‫הכול תלוי במעמדך החברתי,‬ ‫לא במי היה הראשון.‬
‫מאז שהייתי בוולפרה בגיל 18,‬
‫אנשי אווקס תמיד נתנו לי לעקוף את התור.‬
‫מה זה ולפרה?‬ ‫-מה זה אווקס?‬
‫ולפרה זה ולפרה, בדיוק כמו שאווקס זה אווקס.‬
‫אני קורא לזה הקלות הבלתי נסבלת של הקיום.‬
‫לא ברור לי מה זה אומר,‬ ‫אבל לדעתי הם מתנהגים בגסות.‬
‫היי, אתה.‬
‫תיפטר מאדון פשוט ומחברתו מיד.‬
‫אתה קורא לנו פשוטים?‬
‫לא הייתי כזה חצוף. אמרתי "אדון" פשוט.‬
‫או שמא עליי לומר, כמו בצרפתית, מסייה פשוט?‬
‫תזיז אותם כבר!‬
‫אני מצטער, אבל…‬ ‫-אתה לא מועיל. תתקשר לקברניט.‬
‫אני מתנצל.‬ ‫-אנחנו האורחים.‬
‫סליחה.‬
‫אולי כדאי שתנסי להיות קצת יותר מנומסת.‬
‫למה שנעשה זאת? אנחנו האורחים.‬
‫בגלל שאתם האורחים.‬
‫אתם יודעים מי האנשים הכי טיפשים בעולם?‬
‫אנשים שחצופים לנותני שירות.‬
‫בוא נלך, אדון משרת.‬
‫מה? גברתי?‬
‫סליחה.‬
‫טוב, אני לא טיפשה.‬
‫וואו, מדהים!‬
‫בחיי, אתה מדהים!‬
‫וואו. תודה.‬
‫ברוכים הבאים למסיבה.‬
‫אתה יודע שרנה ממש שמחה‬ ‫להצטרף אליך לטיול הזה.‬
‫רנה אוהבת את סבא שלה.‬ ‫-אין לי נכדה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫רנה היא הנכדה שלך.‬ ‫-אני יודע שהיא לא.‬
‫היא ילדת האהבה שלך. פרי הניאוף שלך.‬
‫הספינה הזאת. היא לא בדרך לנמל?‬
‫את לא יכולה להחליף ספינות‬ ‫כמו שאת מחליפה רכבות.‬
‫אתה כל כך רגוע, אדון משרת.‬
‫אנו צריכים לטפל ב-4,860 אורחים‬
‫כדי שהם יוכלו ליהנות מהפלגה נעימה.‬
‫האורחים חשובים יותר מהמאהבת שלך?‬
‫כמובן.‬
‫רגע, לא נראה כאילו הוא עומד לקפוץ?‬
‫סליחה?‬ ‫-לא נראה לך?‬
‫אמרו לך פעם שאתה איטי?‬
‫הרגע אמרו לי.‬
‫כדאי שנעצור אותו.‬
‫קנאטו.‬
‫קנאטו?‬
‫זה אתה. ערב טוב.‬
‫להתראות.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫להתראות.‬
‫אתם צריכים כוכב בלבבכם.‬
‫אם תעקבו אחרי הכוכב, תגיעו ליעדכם.‬
‫אלו הן תשע השיטות…‬
‫קברניט.‬
‫יש סירת דיג לא חוקית במסלול שלנו.‬
‫תעקוף אותה.‬
‫עשר מעלות ימינה!‬
‫צילום נהדר!‬
‫בואו נראה.‬
‫לפני כמה שנים זה היה?‬
‫השר הפנה אלינו מישהי.‬
‫היא הייתה זקוקה להשתלה.‬
‫מצאתי את המועמדת המושלמת.‬
‫נשואה טרייה.‬
‫בעלה הגיע לבקר אותה.‬
‫אמרתי להם‬
‫שאני אבצע את הניתוח שלה.‬
‫הם ממש בכו מרוב אושר.‬
‫למוחרת,‬
‫הבעל הביא לי תפוחים שהוריו גידלו.‬
‫הניתוח עבר בהצלחה.‬
‫הכוונה לניתוח של האישה‬ ‫שהייתה זקוקה להשתלה.‬
‫אבל באשר לבעל שאיבד את אשתו…‬
‫אני לא חושב שהוא ידע‬
‫מה נעלם לה מהגוף.‬
‫לא תוכל לקחת את הכסף שלך לעולם הבא.‬
‫אז אני תוהה לפעמים.‬
‫אולי אם הייתי אוכל אז את התפוחים ההם,‬
‫הכול היה טוב יותר?‬
‫אבל זה לא אומר‬
‫שאתה צריך לתת את ההון שלך למשרתת.‬
‫גברת סקומוטו מזכירה לי את אהבתי הראשונה.‬
‫יש לה לב טהור.‬
‫ידעתי. היא פיתתה אותך.‬
‫לא כולם בוחרים לחיות כמוך.‬
‫קחי את הבת שלך ולכי.‬
‫אני נותן את הכסף שלי לגברת סקומוטו,‬
‫ואני אפגש עם אהבתי הראשונה.‬
‫אני הולך לגן עדן.‬
‫לא! אני כל כך מצטערת!‬
‫מה לעשות? תחזיק מעמד!‬
‫אני כל כך מצטערת!‬
‫לא!‬
‫אתה מפחיד אותי.‬
‫איך את מעזה!‬
‫למה אתם עוקבים אחריי?‬
‫ציירת את האוקיינוס?‬ ‫אי אפשר לראות כלום בלילה.‬
‫רוצה?‬
‫אל תתייחסי אליי כמו אל ילד.‬
‫אני לא רוצה ממתקים.‬
‫רגע. אחר כך.‬
‫רגע.‬
‫המעלית כאן.‬
‫איזו קומה?‬ ‫-שש עשרה.‬
‫היי, יש עלי שפתון.‬ ‫-רגע.‬
‫מה?‬
‫תרדו.‬
‫אתם תרדו.‬
‫אתם נכנסתם אחרונים.‬
‫היית פעם באירופה?‬
‫לא משנה מי היה ראשון.‬
‫אני ארד.‬
‫רגע. אל תזוז.‬
‫אל תזוזו.‬
‫זו הסיבה שאני שונאת לחלוק!‬
‫וואו!‬ ‫-מהמם!‬
‫כמו תמונה בלוח שנה.‬
‫נראה כמו איביזה.‬
‫בדיוק כמו איביזה.‬
‫מוכנה?‬
‫רגע.‬
‫היי.‬
‫אתם מפריעים.‬ ‫-מהר.‬
‫אני נראית טוב?‬
‫כן, בסדר.‬ ‫-מה עם השיער שלי?‬
‫שמעת את זה?‬
‫סירנה…‬
‫מה?‬
‫הכול מבוים.‬
‫ברור. אל תעשו עניין.‬
‫אלוהים.‬ ‫-סלחו לי לרגע.‬
‫בואו נלך לראות.‬
‫מי זה?‬
‫אין מצב!‬
‫הכול בסדר. בוא.‬
‫הכול בסדר.‬
‫רגע.‬
‫היי.‬
‫זה היה רצח, נכון?‬
‫מישהו נרצח, נכון?‬ ‫-לא!‬
‫אלוהים!‬
‫ומה יהיה עם המסיבה?‬
‫למה עכשיו?‬
‫אם הוא ימות עכשיו,‬ ‫עורך הדין שלו יחשוף את צוואתו.‬
‫אם את רוצה להרוג מישהו,‬ ‫צריך לעשות זאת בזמן הנכון.‬
‫מה הסוד ליופי הנצחי שלך, קברניט?‬
‫עבודה יפה עושה אותי יפה.‬
‫זה תשע…‬
‫סליחה, קברניט. זה בנוגע ללקוח.‬
‫אל תעמוד לפניי.‬
‫הם לא רואים את הפנים שלי ככה.‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫שם.‬
‫איפה?‬
‫איפה זה?‬
‫איפה הגופה?‬
‫היא הייתה כאן.‬
‫אני דובר אמת. ראיתי אותה.‬
‫לא רק אני.‬
‫היו…כולל אותי…‬
‫שבעה עדים.‬
‫כולכם הייתם ליד הבריכה?‬
‫כן, היינו.‬
‫נכון?‬
‫כן, היינו.‬
‫קרה משהו?‬
‫ראיתם משהו יוצא דופן?‬
‫ראינו משהו?‬
‫משהו?‬
‫כמו דולפין?‬
‫מה? יש דולפינים? רציתי לראות אותם.‬
‫כן, גם אני.‬
‫הבנתי.‬
‫קרה משהו?‬
‫רגע, כולכם ראיתם את זה, נכון?‬
‫מישהו צעק.‬
‫ואז אדם אחר צרח ומיהר לעזוב,‬
‫ואיש מבוגר נפל לבריכה.‬
‫ראית את זה?‬
‫ברור שלא.‬
‫זה היה סרט?‬
‫יש שם מוניטור גדול.‬
‫לא, לא סרט. זו הייתה זירת רצח אמיתית.‬
‫וכולכם ראיתם את זה.‬
‫איך הולך?‬ ‫-מה?‬
‫הטבעת אותו בבריכה, נכון?‬
‫הוא בלע פחות מים מהצפוי.‬
‫אתה בטוח שהוא לא הקיא הכול?‬
‫למה הפעלת את המזגן על קור?‬
‫עד שנמצא את הצוואה שלו,‬
‫עלינו למנוע מהגופה להירקב.‬
‫ראינו את זה!‬
‫מר אובוקטה.‬ ‫-אף אחד לא זוכר?‬
‫תפסיק!‬
‫הם אורחים שלנו.‬
‫אני מצטער.‬
‫לא, אנחנו מצטערים.‬
‫הלוואי שיכולנו לעזור יותר.‬
‫אבל אין לנו מושג על מה אתה מדבר, נכון?‬
‫נכון. אין מושג. בהחלט.‬
‫אין לי מושג.‬
‫ראית את זה, נכון?‬
‫נכון?‬
‫בבריכה…‬ ‫-לא ראינו כלום.‬
‫נכון שלא?‬
‫אנא קבלו את התנצלותנו.‬
‫אני מתנצל על הביקור המאוחר.‬
‫כולנו כאן.‬
‫אבא, כבר סיפרת לי את הסיפור הזה.‬
‫ערב טוב.‬
‫ערב טוב, אדוני.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫לילה טוב.‬
‫אבא עדיין חי.‬
‫למען האמת, אני מכבד אותך יותר עכשיו, אבא.‬
‫אבא.‬
‫השיט האגאי יימשך, נכון?‬
‫כמובן.‬
‫אז שום דבר לא קרה.‬
‫נוכל לוודא שוב שכולם בסדר?‬
‫יש יותר מ-4,000 אנשים.‬
‫ואתה רוצה לבדוק אם כל אחד מהם בחיים?‬ ‫-יכול להיות שהגופה נזרקה לים.‬
‫אתה מאכזב אותי.‬
‫חשבתי שאתה כליא ברק מצוין.‬
‫לעת עתה אתה מושעה.‬
‫סליחה.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫לא רק אני.‬
‫כל מי שהיה שם ראה את הרצח.‬
‫אז למה לא אמרת?‬
‫כי הילד היה בהלם.‬
‫הייתי צריך להפגין יותר התחשבות.‬
‫אבל מה עם האורחים האחרים?‬
‫אתה יודע את הסיבה.‬
‫רצח יהרוס את השיט המהנה שלהם.‬
‫מה?‬
‫הם בחרו בשיט האגאי‬ ‫על פני חיים של זר מוחלט.‬
‫אולי הם אפילו חושבים,‬
‫"למה בחרת למות דווקא עכשיו?‬ ‫לא יכולת להתחשב בנו?"‬
‫אדם מת.‬
‫איך אפשר להתעלם מזה ולהמשיך בשיט?‬
‫אנשים יכולים להצדיק כל דבר,‬ ‫אם זה מה שהלב שלהם רוצה.‬
‫אבל מצד שני,‬
‫לא נוכל פשוט לשכוח מזה, נכון?‬
‫לא, אי אפשר.‬
‫מישהו נרצח.‬
‫לא נוכל להעמיד פנים שזה לא קרה.‬
‫כדאי שנעשה משהו.‬
‫כן, כדאי.‬
‫אבל מה?‬
‫נוכל לשכנע אותם.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫נדבר עם ארבעת העדים‬
‫ונשכנע אותם לומר את האמת.‬
‫אני מבין.‬
‫טוב, נוכל להתחיל בזה.‬
‫כן.‬
‫רגע.‬
‫מה המניע שלך?‬
‫המניע שלי?‬
‫את עושה את זה למען המנוח?‬
‫או כי את רוצה לחזור ליפן‬ ‫ולעצור את החבר שלך?‬
‫למען המנוח, כמובן.‬
‫מישהו אמר לך פעם שאת שקרנית גרועה?‬
‫את פועלת ממניעים אנוכיים…‬
‫אתה חושב שמניע טהור‬
‫יוכל לפתור את הבעיה?‬
‫מה זה?‬
‫תמונות של נוף יפה שהם ראו היום?‬
‫תמונות ששולחים בתחילת מערכת יחסים.‬
‫כן, תמונות של נוף יפה שהם ראו היום.‬
‫שתי צלליות.‬
‫עוד תמונה טיפוסית שזוג טרי היה מצלם.‬
‫אז כנראה הכול נגמר.‬
‫זרקו אותי.‬
‫אין סיכוי. אפס סיכוי לחזור להיות ביחד.‬
‫אולי לטובתי כדאי שאוותר.‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫אני מעריך את זה.‬
‫גברתי?‬
‫המים ממש קרים בלילה.‬
‫למה החלטת להיות משרת?‬
‫מאז בית הספר היסודי,‬
‫תמיד אהבתי לעבוד מאחורי הקלעים‬ ‫במסיבות בבית הספר.‬
‫אתה לא רוצה ליהנות בעצמך?‬
‫כדי לערוך מסיבה, צריך מישהו שיעשה הכנות.‬
‫במקרה שאנשים ישתכרו, צריך מישהו שיטפל בהם.‬
‫כמו דמויות משניות בסרטים רומנטיים.‬
‫לפעמים הן יכולות להפריע.‬
‫כמו חברים לשעבר וחברות לשעבר.‬
‫ובכל זאת, בלי דמויות המשנה,‬
‫הרומן של הדמויות הראשיות לא מלהיב.‬
‫אבל מה לגבי רומן של הדמויות המשניות?‬
‫אי אפשר להימנע ממנו.‬
‫כשהדמויות הראשיות מתאהבות,‬
‫דמויות המשנה אמורות לקבל זאת‬
‫ופשוט לסגת?‬
‫בכל הנוגע לאהבה, לעולם לא נוכל ממש להבין.‬
‫יהיה גם משרת בסיפור הרומנטי?‬
‫לא.‬
‫כולנו יכולים להפוך לדמות ראשית‬ ‫בסיפור של עצמנו.‬
‫את משכנעת מאוד, גברתי.‬
‫בסדר.‬
‫בואי נדבר עם ארבעת האורחים.‬
‫נחזור ליפן ונעשה קאמבק כדמויות הראשיות.‬
‫שנלך לתפוס אותם?‬
‫כן, נתפוס אותם.‬
‫אני מתחיל ליהנות מזה.‬
‫אדון משרת.‬ ‫-כן?‬
‫זו זירת רצח.‬
‫שנלך לאכול משהו?‬
‫רעיון טוב.‬
‫בשר או דגים?‬
‫אולי אלך על דגים.‬
‫דגים, הא? ידעתי!‬
‫שני אלה.‬
‫אני בהשעיה.‬
‫אף אחד לא יזהה אותך.‬
‫אני לא בטוח לגבי זה.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫נראה לי שזה נפל לך.‬
‫אני ממש…‬
‫רגע, קודם אני אלך לשירותים.‬
‫אחכה לך.‬
‫חשוד מאוד.‬
‫- סכנת החלקה כשהריצפה רטובה -‬
‫למה אתה עוקב אחריי?‬
‫היאקוזה שלחו אותך? הבוס?‬
‫אוי, זה כואב!‬
‫מה?‬
‫אתה…‬
‫אתה בסדר?‬
‫סליחה, למי התכוונת כשאמרת "בוס"?‬
‫תשתקי.‬
‫זה לא עניינך.‬
‫אתה מעדיף שהמדחף יקצוץ אותך?‬
‫או שהכרישים יאכלו אותך? בחירה שלך.‬
‫תפסיק, ריוקי.‬
‫גברת שיורי.‬
‫אבא שלי הוא בוס ביאקוזה.‬
‫בוא נפסיק להעמיד פנים.‬
‫עדיף לבקש את עזרתם‬ ‫מאשר שיחשדו בנו שלא בצדק.‬
‫אתם מבינים, ובכן…‬
‫אני הבת של מי שאתם מכנים‬
‫ברון פשע.‬
‫סייג'ורו הגיווארה.‬
‫ראש קבוצת הגיווארה ואבא שלי.‬
‫הבחור הזה הוא חבר לשעבר בקבוצה שלנו.‬
‫לשעבר?‬ ‫-אבא שלי לא הרשה לנו להתחתן.‬
‫אז לקחנו כסף מהקבוצה וברחנו.‬
‫הכול בגלל שאני חסר יכולת.‬
‫אל תגיד את זה.‬
‫אני שמחה להיות פה.‬
‫גברת שיורי.‬
‫אז את לא יכולה לחזור ליפן.‬
‫לכן שתקת בנוגע לרצח.‬
‫יהרגו אותנו אם נחזור.‬
‫איש מת חשוב לך יותר מאנשים חיים?‬
‫נוכל לדבר עם המשטרה.‬
‫אנחנו עדיין יאקוזה.‬ ‫אנחנו לא רוצים את עזרת המשטרה.‬
‫אני אדבר איתם.‬
‫אהרוג אותך.‬ ‫-ריוקי!‬
‫אתה לא מפחיד אותי.‬
‫טוב.‬
‫ביקשת את זה.‬
‫אדוני, בבקשה!‬ ‫-ריוקי.‬
‫אני חייב להגן עליה. אז אפטר ממך.‬
‫תפסיק, ריוקי.‬
‫גברתי! אדוני, בבקשה! גברתי!‬
‫קדימה. אני לא אכנע לאיומים.‬
‫אדוני!‬
‫תפסיק, בבקשה!‬
‫לעולם לא נחשוף את הסוד שלך. אני מבטיח.‬
‫למה?‬
‫זו חובתי כמשרת לשמור על פרטיות אורחינו.‬
‫תתרחק ממנה בבקשה.‬
‫אני לא יודעת אם זה טוב או רע.‬
‫הסרט ההוא לא היה רע, כמובן.‬
‫אבל אני רוצה לשחק בסרט טוב יותר.‬
‫אני רוצה לשחק בסרט טוב יותר.‬
‫מה זאת אומרת, סרט טוב יותר?‬
‫יש רק סרטים שעושים כסף‬ ‫וסרטים שלא עושים כסף.‬
‫אני רוצה לשחק בסרט שיביא אותי לקאן.‬
‫מה זה קאן?‬
‫פסטיבל סרטים עם פרסים.‬
‫הם מציגים המון סרטים.‬
‫תוכל להציג את הסרט שלך בקולנוע טוהו.‬
‫לא!‬
‫אנשים מתלבשים בטוקסידו.‬
‫כל העיר קאן מעורבת.‬
‫כמו בנשף סיום?‬
‫אני מודה.‬
‫הסרטים שאת מפיקה מרוויחים כסף.‬
‫אבל את לוקחת סדרות מאנגה נהדרות‬ ‫ועושה להן עיבודים גרועים לסרטים.‬
‫תמיד יורדים עלייך בגלל זה.‬
‫בקיצור, סרטים של קאן עושים כסף,‬
‫אבל הכסף מגיע מאנשים עשירים‬ ‫במקום מפשוטי העם.‬
‫אני מניח.‬
‫אני איינה הוריקאווה.‬
‫רק תעשה מה שאני אומרת, ותהיה מפורסם. בסדר?‬
‫את יודעת שאני סומך עלייך.‬
‫סליחה.‬
‫תביא לי תפריט.‬
‫לכאן!‬
‫מהר!‬
‫- איינה הוריקאווה -‬
‫מה תרצי להזמין?‬
‫לאט מדי!‬
‫- מסיבת עיתונאים‬ ‫לנישואיה של איינה הוריקאווה -‬
‫היא נשואה למישהו אחר.‬
‫השתתפתי בסרט שלה.‬
‫מה?‬
‫שיחקתי באחד הסרטים שהפקת.‬
‫מה? את שחקנית?‬
‫האודישן היחידי שעברתי אי פעם היה לסרט שלך.‬
‫אז מגיעה לי קצת הכרת תודה.‬
‫באיזה תפקיד?‬
‫הבחורה שהישבן שלה נתקע בין דלתות המעלית.‬
‫נראה לי שאני זוכרת.‬
‫נערת הישבן, כן. ולמה אתה כאן?‬
‫סליחה, גבירתי.‬
‫זה אולי יישמע גס רוח,‬
‫אבל האם יש ביניכם רומן מחוץ לנישואים? ‬
‫כמה גס רוח מצדך!‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫אם הרצח הזה יעורר סערה,‬
‫הבגידה שלכם תיחשף.‬
‫אנשים יגלו עד כמה שניכם מתועבים.‬
‫אז התעקשתם שלא ראיתם כלום. הבנתי נכון?‬
‫אני מצטער, אסור לעשן.‬
‫לא הדלקתי אותה. תפסיק לעצבן אותי.‬
‫אדם מת. אז מה?‬
‫למה שנבטל את ההפלגה שלנו?‬
‫אני לא עושה שום דבר רע.‬
‫יודעים למה?‬
‫כי הלקוח תמיד צודק!‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫אל תתנצל, אדון משרת.‬
‫כסף לא יכול לקנות לבבות של אנשים.‬
‫נערת ישבן.‬
‫מה?‬
‫את שונאת אותי?‬
‫אל תדאגי. רוב האנשים שונאים אותי.‬
‫אומרים שאני שתלטנית, שאני מתנשאת,‬ ‫שאני מסתמכת על כוח הכסף.‬
‫אולי הם צודקים.‬
‫אבל את יודעת מה?‬
‫את נלחמת נגד האנשים הלא נכונים.‬
‫את חושבת שאת שונאת עשירים.‬
‫אבל זה לא נכון.‬
‫את, אתה, אתה וההוא.‬
‫זו אשמתכם שאין לכם ביטחון עצמי.‬
‫אתם חושבים שהעניים תמיד צודקים‬ ‫והעשירים תמיד רעים?‬
‫זה באמת נכון?‬
‫אתם יודעים למה אני עשירה?‬
‫כי אני עובדת קשה.‬
‫יש לי את ריצ'רד מיל, פאטק פיליפ,‬ ‫בירקין וכרטיס סנטוריון.‬
‫השגתי את כולם בעצמי.‬
‫אני לא אתנצל על זה.‬
‫עם שינויי האקלים והמחסור במזון,‬
‫אנשים יתחילו לאכול צרצרים.‬
‫אבל אני אמשיך לאכול בשר.‬
‫כי עבדתי בשביל זה.‬
‫אבל את לא.‬
‫אנשים שמאשימים אחרים בכישלונות שלהם‬
‫יכולים להיות רק שחקני ישבן.‬
‫הם אלה שיאכלו צרצרים בסוף. הבנת?‬
‫לא, אני לא.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫וגם אתה.‬
‫אם אתה משרת, תעבוד כמו משרת אחראי.‬
‫קח את הבחורה של הישבן ותסתלק מכאן מיד.‬
‫לא, לא נסתלק!‬
‫בסדר גמור.‬ ‫-מה?‬
‫אני מתנצל.‬
‫בסדר. כל האנשים הפשוטים, החוצה!‬
‫תיזהרי שהדלת לא תתפוס לך את הישבן.‬
‫גברתי.‬
‫תסלחו לנו, בבקשה.‬
‫תניח את זה שם.‬
‫לא, אני אכבס את זה.‬
‫אתה בטח לא יודע, אבל עבדתי במכבסה.‬
‫עשית כל מיני דברים.‬
‫בהחלט.‬
‫רציתי לעשות הרבה דברים,‬
‫אבל לא הצלחתי למצוא עבודה‬ ‫שמתאימה לי, בניגוד אליך.‬
‫אני לא מתלוננת.‬
‫גם אם העבודה שלך לא מתאימה לך,‬ ‫לא אומר שלא תוכל ליהנות מהחיים.‬
‫אני מתחיל לחשוב‬ ‫שאולי אני לא מתאים לעבודה שלי.‬
‫הוא בחור טוב.‬
‫אבל בחורים טובים הם משעממים.‬
‫אני יודע.‬
‫הם משעממים כי הם לא נהנים מהחיים.‬
‫זה לא מרגש להיות‬
‫עם אנשים שלא נהנים מהחיים.‬
‫גם החברה שלי כזאת.‬
‫היא כל כך רצינית.‬
‫היא בכלל לא נשית.‬
‫גם החבר שלי לא גברי.‬
‫אני מבין.‬
‫היא צודקת.‬
‫אני אדם משעמם.‬
‫אבל את לא, גברתי.‬
‫ובכן…‬
‫הוא לא חושב שאני נשית.‬
‫הוא טועה.‬
‫אני חושב שאת מאוד נשית.‬
‫סליחה, לא התכוונתי לזה.‬ ‫אני לוקח את דבריי בחזרה.‬
‫ואני מתכוון לזה‬
‫שלא הייתי צריך לומר שאני חושב שאת נשית.‬
‫אבל באופן כללי ואובייקטיבי,‬
‫אני מאמין שאין להכחיש שאת מאוד נשית.‬
‫סליחה.‬
‫אני נהנית מהחיים בדרך שלי.‬
‫גם אני.‬
‫אני נהנה מהחיים בדרך שלי.‬
‫ואנחנו גם על ספינה יפה.‬
‫בדיוק.‬
‫גברתי, יש לספינה הזו הרבה מה להציע.‬
‫ברשותך, אעשה לך סיור.‬
‫באמת?‬
‫תני לי כמה דקות.‬
‫אחליף בגדים.‬
‫אה, חכה רגע.‬
‫מה לגבי…‬
‫כל כך מיהרתי.‬
‫אני תמיד ככה.‬
‫כן?‬ ‫-זו ממש לא הפעם הראשונה.‬
‫באמת?‬
‫זה מוצא חן בעיניי.‬
‫לדעתי זה ממש על רמה.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫ברוכים הבאים למסיבה.‬
‫אופס. סליחה.‬
‫הכול בסדר.‬
‫סליחה.‬
‫רוצים לבחור קלף?‬
‫אל תראה לי.‬
‫שננו את הקלף.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫לכאן, בבקשה.‬
‫הקסם של…‬
‫אדוארד.‬
‫הקסם של…‬
‫אדוארד.‬
‫זה הקלף שלך?‬
‫כן.‬
‫תיהנו מהערב שלכם.‬
‫מצטערת.‬
‫נהניתי מאוד.‬
‫אדון משרת, אתה אדם נחמד.‬
‫את לועגת לי?‬
‫לדעתי הם טועים.‬
‫אנשים נחמדים הם לא רק נחמדים.‬
‫מה?‬
‫אנשים נחמדים לא נולדו ככה.‬
‫הם עושים מאמץ להיות כאלה.‬
‫הם מנסים לא להיות גסי רוח,‬
‫ומנסים להיות אכפתיים.‬
‫פשוט…‬
‫אנשים אנוכיים נראים מושכים יותר.‬
‫אבל זה לא בסדר.‬
‫לא צריך לזלזל באנשים נחמדים.‬
‫גם את נחמדה לדעתי, גבירתי.‬
‫לא, אני לא.‬
‫עוברות לי כל מיני מחשבות מרושעות בראש.‬
‫כמו לקוות שתהיה להם תאונה‬ ‫בדרך למעיינות החמים.‬
‫רואה? אני נוראית.‬
‫זכותך המלאה לחשוב ככה.‬
‫גם אני רוצה להתנקם בהם.‬
‫כדאי לנו, לא?‬
‫אני חושב שכדאי.‬
‫איך?‬
‫יש לך רעיונות?‬
‫לא, רגע.‬
‫זה מזכיר לי.‬
‫יש לנו עוד עד אחד.‬
‫האחרון.‬
‫תמצא את הצוואה בהקדם האפשרי.‬
‫אם לא נמהר, הגופה תתחיל להירקב!‬
‫והעור שלי כל כך יבש.‬
‫אני סומך עליך.‬
‫אל תדבר על גופה נרקבת‬ ‫כשאני אוכלת. בסדר, יקירי?‬
‫אולי נצליח להחזיק מעמד עוד יום אחד.‬
‫כן?‬
‫הבאתי לך קרח.‬
‫סליחה.‬ ‫-היי!‬
‫הוא מת?‬
‫לא, הוא חי.‬
‫הוא בדיוק אכל ארוחת בוקר.‬
‫נכון, אבא?‬
‫אהבת את הביצים בנוסח בנדיקט, נכון?‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫אתם יודעים שאני עסוק.‬
‫לא אוכל להשאיר את האדון ככה.‬
‫את עייפה.‬
‫אז החלקת, נכון?‬
‫מה?‬
‫תגיד לי. אתה מסתיר משהו?‬
‫אוי ואבוי, את בסדר? אלוהים, היא לא זזה…‬
‫את בסדר?‬ ‫-שמישהו יעזור!‬
‫עזרה, מישהו!‬
‫את בסדר?‬
‫"אחריות".‬
‫זה מה שחשוב.‬
‫אני מוכנה לקחת אחריות מלאה‬
‫אם משהו יקרה לאורחים שלנו…‬
‫אורח נפל במדרגות ונפצע.‬
‫הנשימה שלה יציבה,‬
‫אבל יש לה זעזוע מוח וכרגע היא מחוסרת הכרה.‬
‫האמבולנס האווירי יגיע בעוד חצי שעה.‬
‫קח את הילד לחדר שלו.‬
‫לא כדאי שהוא יישאר לצד אימו?‬
‫מר קורומה חושב שבתו זקוקה לחברה.‬
‫אני רוצה להתנצל‬
‫על הבעיות שאימא שלי גרמה לך.‬
‫אימא שלך כל כך מגושמת.‬
‫רנה משועממת.‬
‫כן, גברתי. אני מיד הולך אליה.‬
‫מאז אותו לילה,‬ ‫איש לא ראה את מר סוהיי קורומה.‬
‫הם גם לא השתמשו בשירות חדרים‬ ‫ביומיים האחרונים.‬
‫המפתח הראשי אצלך?‬
‫אסור להיכנס לחדר של אורח ללא הסכמה.‬
‫סליחה.‬
‫החדר קר מדי.‬
‫מרגיש כמו 13 מעלות בערך.‬
‫כנראה שטעינו.‬
‫חשבתי שקלענו בול.‬
‫שתי צלליות.‬
‫רוצה להתנקם בהם?‬
‫נוכל לשלוח להם תמונה.‬
‫אולי פה?‬
‫כאן?‬ ‫-כן.‬
‫קצת יותר קרוב.‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫קדימה.‬
‫אני קצת לחוץ.‬
‫אלו רק הצלליות שלנו.‬
‫כן, צלליות.‬
‫אתה לא חושב…‬
‫כן, זה קצת…‬
‫התמונה שלהם נראתה הרבה יותר טוב.‬
‫הם ניצחו אותנו.‬ ‫-כן.‬
‫למה שלא ננסה…‬
‫ככה?‬
‫זה נראה…‬
‫כאילו התנשקנו?‬
‫נכון?‬
‫זה הפתיע אותי.‬ ‫-כן. גם אותי.‬
‫יהיה יותר טוב אם נעשה זאת, לדעתך?‬
‫זה יהיה אפקטיבי יותר.‬
‫אז בסדר.‬
‫אני אשלח את זה.‬ ‫-טוב.‬
‫נראה טוב.‬
‫זה בטוח יעבוד עליהם.‬
‫היי, זה אני.‬
‫זה פנטסטי!‬
‫מצאת אותה!‬
‫אני יודע. מחכה לך תגמול גבוה.‬
‫אז תשנה את הצוואה.‬
‫הידד! הצלחנו!‬
‫כן!‬
‫זו הוכחה חותכת.‬
‫אני אגיד לקברניט.‬
‫אתה חושב שהגרוע מכול קרה,‬ ‫ואז קורה משהו יותר גרוע. אלה החיים.‬
‫מה אני אומרת?‬
‫קברניט.‬ ‫-זוז הצידה.‬
‫מר סוהיי קורומה הלך לעולמו.‬
‫הוא אמר שהוא הולך לשכב קצת,‬
‫ולא חזר.‬
‫אז באתי הנה לבדוק.‬
‫הייתה לו בעיה בלב.‬
‫אז אני מנחש שזה היה אוטם שריר הלב.‬
‫אני אוציא תעודת פטירה.‬
‫זו תעודת הפטירה של אבא שלי.‬
‫זה לא התפקיד שלי?‬
‫תנחומינו.‬
‫- הודעה מאובוקטה -‬
‫- אפשר לבוא לחדר שלך? -‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫ריו קיוקאווה -‬
‫שלום.‬
‫אה…זה אני.‬
‫כן.‬
‫אני מצטער שלא התקשרתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫את בטח כבר יודעת, אבל…‬
‫כמעט עשיתי טעות גדולה.‬
‫אבל ברגע האחרון הבנתי.‬
‫אין דבר שיותר חשוב לי…‬
‫ממך.‬
‫אוכל לראות אותך?‬
‫קרה דבר מוזר…‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫ואקאבה -‬
‫ספינה זו תעגון בקרוב בנמל הונג קונג‬
‫וגופתו של מר סוהיי קורומה תורד מהספינה.‬
‫שאר משפחת קורומה‬
‫תמשיך בשיט כדי להשתתף בפגישה באירופה.‬
‫תודה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אני לא מבין.‬
‫בן משפחה מת, אבל הם ממשיכים בשיט?‬
‫אתה לא צריך להבין.‬
‫מר קורומה לא מת אתמול, והוא לא מת ממחלה.‬
‫אם נראה לך שמאחורי כל דבר עומד משהו אחר‬
‫זה סימן שמשהו לא בסדר איתך.‬
‫הכול עובר עליך.‬
‫באיזו שעה נגיע להונג קונג?‬
‫לדעתי עד הצוהריים.‬
‫כנראה שזה הזמן להיפרד.‬
‫לא כדאי שנעשה משהו?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מה העניין?‬
‫בעניין הרצח.‬
‫כן.‬
‫מה שהבן שלו אמר היה שקר מוחלט.‬
‫זאת בעיה שלהם.‬
‫אז זה לא נוגע לנו?‬
‫אני ארד בהונג קונג ואחזור ליפן.‬
‫אכפת לך רק מעצמך?‬
‫החבר שלי חשוב לי יותר…‬
‫מאשר זר עשיר ומת.‬
‫הוא כמעט נסע למעיינות חמים עם מישהי אחרת.‬
‫אני יודעת, אבל לא אוכל פשוט לוותר עליו.‬
‫הוא ניהל רומן.‬
‫לא, הוא לא. הוא כמעט עשה זאת.‬
‫זה אותו דבר.‬
‫אפשר לאכול אורז מבושל,‬ ‫אבל לא כשהוא כמעט מוכן.‬
‫אהבה היא לא כמו אורז.‬
‫החבר שלך בגד בך.‬
‫מה נותן לך את הזכות להטיף לי ככה?‬
‫כי בשבילי, כמעט להתאהב‬
‫זה כמו להתאהב.‬
‫אוכל להיות הסיבה שבשבילה תישארי?‬
‫אוכל להיות הסיבה שבשבילה…‬
‫תשכחי את העבר ותמשיכי הלאה?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫לא שמעת מהחברה שלך?‬ ‫אתה יכול פשוט לחזור אליה.‬
‫איך אני יכול? ברגע שספינה מפליגה,‬ ‫היא לעולם לא תוכל לחזור.‬
‫אתה יכול ללכת?‬
‫אני פשוט…‬ ‫-איש צוות…‬
‫לא אמור להיות בחדר של אורח.‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫- למחוק תמונה? -‬
‫- אין תמונות באלבום שלך -‬
‫- למחוק תמונה? -‬
‫אפשר לקבל את תשומת לבכם, בבקשה?‬
‫אם.אס.סי בליסימה תגיע בקרוב להונג קונג.‬
‫תודה לכם שהפלגתם איתנו.‬
‫גבירותיי ורבותיי…‬
‫- שירות חדרים:‬ ‫תותים בשוקולד -‬
‫- מיץ תפוזים, ופלים, דונאטס -‬
‫תודה.‬
‫אני רק מתפלל שלא יהיו עוד בעיות.‬
‫אנו מתנצלים אם נגרמה לכם אי נוחות.‬
‫לכל הנוסעים שעוזבים,‬
‫אם מסרתם את המטען שלכם,‬
‫אנא וודאו שכל חפציכם ברשותכם.‬
‫ברצוננו להודות לכם‬ ‫שהפלגתם עם אמ.אס.סי בליסימה.‬
‫אנו מקווים שנהניתם מששת ימי השיט‬
‫שעברו מאז עזבנו את נמל הקואדטה, הוקאידו.‬
‫הצוות כולו מאחל לכם בריאות טובה,‬
‫ואנו מצפים להיות לשירותכם שוב.‬
‫אנו מקווים…‬
‫אני מקווה מאוד‬
‫שניפגש שוב…‬
‫ביום מן הימים.‬
‫אני אמשיך בשיט,‬
‫והזיכרון בלבי לעד.‬
‫אני כל כך שמח שנפגשנו.‬
‫ההפלגה ביחד שימחה אותי מאוד.‬
‫גברתי.‬
‫גברתי, את…‬
‫מה אתה חושב שאתה עושה?‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫אנו בדרכנו להאנוי, וייטנאם.‬
‫נעשה כל מאמץ לספק…‬
‫גבירתי…‬
‫יופי!‬
‫כל הכבוד, גברתי!‬
‫אדון משרת.‬
‫גברתי.‬
‫מה קרה?‬
‫שכחתי משהו.‬
‫כן?‬
‫באתי להחזיר אותו אליי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אימא שלי התעוררה.‬
‫היא דואגת לך.‬
‫נראה לי שהוא מחבב את הילדה הזאת.‬
‫הוא לא רוצה לפגוע בה.‬
‫אז הוא שמר על שתיקה.‬
‫כשאסון פוקד את המשפחה,‬
‫צריך להיות עצוב.‬
‫עצוב לאבד מישהו.‬
‫מותר לך להיות עצובה.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫כי…נראה שאת סובלת.‬
‫אני לא!‬
‫למה אתה כזה מרושע?‬
‫גברתי…‬
‫למה שלא תבואי לגור איתנו?‬
‫מה?‬
‫אני לא צריכה אותך!‬
‫ראית את הפנים שלהם?‬
‫ממש אהבתי!‬
‫הם באמת חשבו שאנחנו מרמים.‬
‫אם נמשיך ככה, נוכל לקנות את הספינה הזאת!‬
‫תוכלי לשלם מקדמה.‬
‫אין בעיה.‬ ‫-ברצינות?‬
‫הנה. לך לחנות המשכון ותחליף את זה במזומן.‬
‫לא, אני אפרוש.‬
‫אתה לא רוצה להשתתף בסרט?‬
‫עברתי את האודישן שעשיתי ביפן.‬
‫מה זה? סרט דל תקציב?‬
‫לא אכפת לי מהתקציב שלו.‬
‫אני רוצה לשחק ביצירת אמנות.‬
‫גברתי?‬
‫תפסיק לקרוא לי ככה.‬
‫אני כבר לא הבת של הבוס,‬ ‫ואתה כבר לא יאקוזה.‬
‫אז אנחנו זוג אוהבים?‬
‫שיורי.‬
‫ריוקי!‬
‫כשנגיע לים האגאי…‬ ‫-ריו-צ'ין.‬
‫מי זו…‬
‫יוקי-פיון?‬
‫- יוקי-פיון:‬ ‫אני בודדה -‬
‫זה לא מה שאת חושבת, גברתי.‬
‫תוריד לעצמך אצבע.‬
‫אני אומר לך!‬
‫בפסטיבל קאן,‬ ‫אנשים צופים בסרטים ואוכלים מולים.‬
‫למה לא צדפות?‬
‫זה פסטיבל סרטים‬ ‫שמאורגן על ידי ממשלת צרפת, מבינה?‬
‫אז לאכול מולים במימון כספי מיסים זו אמנות?‬
‫לא רק מולים!‬ ‫-מה עוד?‬
‫מאפה קנלה!‬
‫למען השם!‬
‫אני חוזר ליפן.‬
‫אנחנו בדרך לים האגאי.‬
‫זוכרת מה הם אמרו?‬
‫אם יתבצע רצח,‬
‫כולנו נחזור ליפן.‬
‫אם אראה להם את זה, נוכל לחזור ליפן.‬
‫מה את עושה? תעזבי!‬
‫גם אני רוצה לחזור.‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫מה העניין?‬
‫לכי ללמוד.‬
‫כן, אימא.‬
‫האמת היא…‬
‫שרנה גרועה בשחמט.‬
‫לא רק בשחמט.‬
‫היא גרועה ברוב המשחקים בבית הספר.‬
‫אבל היא אף פעם לא מפסידה.‬
‫כי אבא של רנה היה מתקשר לחברת המשחקים‬
‫ואומר להם שישנו את החוקים‬ ‫כדי שהיא תוכל לנצח.‬
‫לכן כולם הפסיקו לשחק איתה.‬
‫אני מרחם עליה.‬
‫היא אוכלת תותים שכל אחד מהם עולה אלף ין,‬
‫אבל היא מעולם לא אכלה ממתקים רגילים‬ ‫שנמכרים בחנויות נוחות.‬
‫רנה לא יודעת שהיא בודדה.‬
‫אנשים שלא יודעים זאת,‬
‫הם הבודדים מכולם.‬
‫אף אחד לא אוהב את רנה.‬
‫אפילו המשפחה שלה.‬
‫יש לה אותך.‬
‫כשאכפת לך ממנה,‬
‫היא לא לבד.‬
‫אתה יכול להגן עליה.‬
‫רנה ואני לא שייכים לאותו מעמד חברתי.‬
‫אין כזה דבר מעמד חברתי.‬
‫כדאי שנבקש עוד מכשירי אדים.‬
‫מה עם הלוויה של סבא?‬
‫אנחנו לא צריכים ללכת.‬
‫גברת סקומוטו דואגת בקשר אלינו.‬
‫עוזרת הבית…‬
‫התעוררה?‬
‫אנחנו נהיה בסדר?‬
‫אני חושב שכן.‬
‫ואולי לא.‬
‫אולי הילד הזה הכניס לה‬ ‫רעיונות מוטעים לראש.‬
‫הוא אמר לך משהו?‬
‫יהיה בסדר.‬
‫ואולי לא.‬
‫אני אלך להתנצל בפני קנאטו.‬
‫למה שתתנצלי בפני משרת?‬
‫כי הייתי רעה אליו.‬
‫אני אבקש ממנו סליחה.‬
‫תפסיקי.‬
‫אני לא רוצה לאבד את קנאטו!‬
‫הילד הזה.‬
‫הוא בטח שמע את זה מאימא שלו.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫או שלא?‬
‫טוב, קברניט. מהו הדבר הכי חשוב בשיט?‬
‫הרבה דברים קורים בחיים.‬
‫בעיות קטנות הופכות למשהו שאפשר לצחוק עליו.‬
‫אחרי הכול,‬
‫הכול בסדר כל עוד הספינה לא שוקעת.‬
‫אנחנו עומדים לשקוע.‬
‫לא, אנחנו לא.‬
‫מה?‬
‫בואי נחזור לחדרים שלנו ונירגע.‬ ‫-הרסת את הטיול שלנו…‬
‫אפשר לקבל את תשומת לבכם, בבקשה?‬
‫רנה?‬
‫למען ביטחונכם,‬ ‫-קנאטו!‬
‫אנא עקבו אחר הוראות הצוות,‬
‫וחזרו לחדרכם.‬ ‫-קנאטו!‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫-רנה. רנה?‬
‫לפנינו מזג אויר סוער…‬
‫אתה!‬ ‫-עצור!‬
‫מר פשוט!‬
‫תן לי!‬ ‫-מכאן!‬
‫תפוס!‬
‫חיזרו לחדרים שלכם.‬
‫קנאטו!‬
‫גברתי!‬
‫קנאטו!‬
‫באותו לילה, היה שם אדם בגלימה.‬
‫ואני יודע מי זה.‬
‫זה אחד מבני משפחתו של הרופא.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-היי!‬
‫חכה רגע.‬
‫אתה לא משרת?‬
‫איך אתה מעז לדבר אלינו ככה?‬
‫אני ממש…‬
‫מה? אתה ממש מה?‬
‫אני מתנצל.‬
‫אתה לא נשמע מתנצל.‬
‫זה בסדר. קום.‬
‫בוא איתי. וניקח אותה איתנו.‬
‫לא בלי רשותי.‬
‫רנה?‬
‫רנה!‬
‫תחזור הנה.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אני מתנצל.‬
‫איך אתה מעז לגעת בי?‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫אתה מכאיב לי!‬
‫אני מודע לזה.‬
‫זה כואב, חלאה שכמוך!‬
‫אני לא חלאה. אני המשרת בספינה הזאת.‬
‫בן זונה!‬
‫תתבייש לך.‬
‫אדוני.‬
‫אם יורשה לי.‬
‫אנחנו האורחים.‬
‫כן, ואנחנו מתייחסים לאורחים כאל אלוהים.‬
‫עם זאת, אם יורשה לי להיות כן,‬
‫אם אתה מחשיב עצמך לאל,‬
‫למה אתה לא מתנהג כמו אל?‬
‫אם הייתי עושה זאת, היינו צריכים אמבולנס.‬
‫שב, בבקשה.‬
‫זה משהו שמשרת אמור לעשות?‬
‫חובתנו היא להגן על בטיחות הנוסעים שלנו.‬
‫אני לא יכול להתעלם מרצח.‬
‫בבקשה, דבר איתי.‬
‫על מה?‬
‫יש תיעוד מצולם של הרצח.‬
‫אני חושבת שקודם אעלה לחדר.‬
‫אז פשוט תעזבי אותי?‬
‫לא נראה לי שזה קשור אליי.‬
‫אבא שלך הוא זה שמת.‬
‫זה לא הוגן!‬
‫נראה שעומד לרדת גשם.‬
‫בואו נבטל את זה.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫כולכם כאן.‬
‫תסתכלי בזה, בבקשה, קברניט.‬
‫את יפהפייה.‬
‫מה קורה?‬
‫מי זה?‬
‫מה זה?‬
‫ראינו הכול.‬
‫שני אלה. הם הרגו אותו.‬
‫רגע.‬
‫תעשו לי טובה.‬
‫אין לי שום קשר לזה.‬
‫מי שרצחה אותו היא…‬
‫האישה הזאת.‬
‫סליחה?‬
‫עשית את זה, לא?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫היית שם!‬
‫דחפת את אבא שלי לבריכה והטבעת אותו!‬
‫שתית יותר מדי!‬
‫שמעת את זה, קברניט?‬
‫כל מה שרציתי הוא שתהיה כליא הברק שלי…‬
‫קברניט.‬
‫זה לא שהספינה עומדת לשקוע.‬
‫תוכל להסביר לי?‬
‫גם לי יש סרטון.‬
‫באותו לילה, היא לקחה את אבא שלי לכאן.‬
‫היא תכננה להרוג אותו.‬
‫זה היה…‬ ‫-כי…‬
‫אבא שלי גילה שרנה היא לא הבת שלי.‬
‫היא רצתה להשתיק אותו.‬
‫אני אפגש עם אהבתי הראשונה.‬
‫אני הולך לגן עדן.‬
‫איך את מעזה!‬
‫אתה רוצה להגיד לי שצילמת את זה‬
‫ופשוט חזרת לחדר?‬
‫כי הייתי בהלם.‬
‫אז מי הגבר?‬
‫שיבטה? אוסאקי? או האמאיה?‬
‫זה מר מיקי.‬
‫מיקי?‬
‫אבל ברצינות, אני לא יודעת על זה כלום.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה, אבל אוכל לצפות בזה שוב?‬
‫מה העניין?‬
‫בואו נצפה שוב.‬
‫אני אפגש עם אהבתי הראשונה.‬
‫תראה את זה שוב.‬
‫אני אפגש עם אהבתי הראשונה.‬
‫שם! שוב.‬
‫למה אהבתו הראשונה כל כך מטרידה אותך?‬
‫זו האהבה הראשונה שלו. זה מעורר בנו רגשות.‬
‫ידעתי.‬
‫מה?‬
‫תוכל להראות את הסרטון שלך שוב?‬
‫מוכנים?‬
‫אני אפגש עם אהבתי הראשונה.‬ ‫-את יפהפייה.‬
‫מה?‬
‫הכול מבוים.‬
‫כמובן, זה…‬
‫המיקום שונה.‬
‫ברור שהוא שונה.‬
‫זה מצולם ממקומות שונים.‬ ‫-לא, המיקום שונה.‬
‫המיקום של מה?‬ ‫-של הירח.‬
‫הירח נמצא במיקומים שונים.‬
‫כאן הוא בצד שמאל.‬
‫וכאן בצד ימין.‬ ‫-בדיוק.‬
‫זה צולם בזמנים שונים.‬
‫אבל הירח לא היה אמור לזוז כל כך הרבה.‬
‫לא, זה לא הירח שזז.‬
‫כן, כמובן.‬
‫סובבתי את ההגה.‬
‫עשר מעלות ימינה!‬
‫אז זה לא שהירח זז,‬
‫אלא הספינה.‬
‫זה לפני שהספינה שינתה כיוון וזה אחרי.‬
‫אז הוא נזרק למים פעמיים.‬
‫רואה? אני לא אשמה.‬
‫חזרתי מיד לחדר.‬
‫אז מי עשה זאת בפעם השנייה?‬
‫הוא, כמובן.‬
‫זוכרת?‬
‫הייתי איתך, את יודעת…‬
‫רגע.‬
‫לא היו לו מים בריאות.‬
‫הוא מת לפני שנפל לבריכה.‬
‫היו לו כוויות על הידיים‬
‫כאילו הוא החזיק משהו חם.‬
‫חשמל?‬
‫הוא החזיק משהו חשמלי.‬
‫משהו חשמלי?‬
‫אל תדאגו.‬
‫המקל שבור.‬
‫הוא נשבר כשהוא החזיק אותו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫וואו!‬ ‫-מהמם!‬
‫כמו תמונה בלוח שנה.‬
‫תקבל על זה תגמול אחר כך.‬
‫אם כך, אקבל אותו בשמחה.‬
‫למה?‬
‫אם אספר את הסיפור שלי,‬
‫אני אבזבז את זמנך.‬
‫רופא! תקראו לרופא!‬
‫אני רופא.‬
‫מה קרה?‬
‫לא.‬
‫אתם לא רופאים.‬
‫תודה על הכול.‬
‫עליך לחכות כאן עד שהמשטרה תגיע.‬
‫מה אם אברח?‬
‫המלחים אמרו שהם שמעו את שירת הסירנה.‬
‫אולי פשוט הייתה להם מחלת ים?‬
‫אני מניח שזה אפשרי.‬
‫אבל אני חושב ששמעתי אותה כמה פעמים.‬
‫את שירת הסירנה.‬
‫הלוואי שהיו כאן מעיינות חמים.‬
‫די עם זה.‬
‫בואי נדבר עלינו.‬
‫בדקת את התקנות?‬
‫מותר לחבר צוות להתחיל עם נוסעת?‬
‫מאוחר מדי בשביל זה.‬
‫לא נראה לי.‬
‫אנחנו לא באמת…‬
‫אלה רק צלליות.‬
‫השפתיים שלנו לא נגעו.‬
‫עם כל הכבוד,‬
‫במקרה זה, העניין הוא לא‬ ‫אם השפתיים שלנו נגעו.‬
‫השאלה היא האם אנו מרגישים אותו הדבר.‬
‫אני לא כל כך בטוחה לגבי זה.‬
‫אז את לא זוכרת?‬
‫לא ממש.‬
‫איך אפשר שלא?‬
‫לא, אני באמת לא זוכרת.‬
‫ועכשיו?‬
‫מעניין.‬
‫הזיכרון חוזר אלייך?‬
‫אולי אם תנשק אותי שוב.‬
‫כבר הגענו עד לכאן. למה צריך לחזור ליפן?‬
‫טוב, רצח זה דבר די גדול.‬
‫אתה. כשנחזור ליפן, תרצה להופיע בסרט שלי?‬
‫אהפוך אותך לאיש עשיר.‬
‫אני רוצה להכיר לך את אבא שלי.‬
‫אני מקווה שהוא יבין את האמנות שלי.‬
‫אל תדאג.‬
‫אבא אוהב אמנות.‬
‫מה?‬
‫במה אוכל לעזור, גברתי?‬
‫שב, בבקשה.‬
‫אני בתפקיד כרגע.‬
‫תעשה מה שהאורחת שלך אומרת.‬
‫עם כל הכבוד,‬ ‫אנשים שחצופים כלפי נותני שירות‬
‫הם הכי טיפשים בעולם.‬
‫אתה משרת?‬
‫או המאהב שלי?‬
‫ובכן…‬
‫ברוכים הבאים למסיבה!‬
‫תרגום כתוביות: נירית שינמן‬