‫גבירותיי ורבותיי, בואו נעמוד‬ ‫ונקבל את הכלה ואת החתן.‬
‫תנו להם מחיאות כפיים.‬
‫מר וגברת אבל. ברכותיי.‬
‫- אבל -‬
‫סליחה.‬
‫אימא?‬
‫סליחה.‬
‫סליחה!‬
‫סליחה…‬
‫סליחה!‬
‫- בחוץ -‬
‫הצלחת לישון?‬
‫המים טובים, בוא.‬
‫עכשיו תורך.‬
‫תורי, ג'וש!‬
‫זה כבד.‬
‫מגניב.‬
‫אימא, איפה לשים את זה?‬
‫תניח את זה שם.‬
‫אבל אבא ביקש להביא את התרופות לחדר שלו.‬
‫תשאיר את זה שם.‬
‫באמת?‬
‫אבא.‬
‫אולי נמצא שם משהו שווה?‬
‫בוא נלך.‬
‫היי.‬
‫בוא הנה.‬
‫נהיה ממש כאן.‬
‫קייל יישאר איתך. הוא יגן עליך.‬
‫אבל מי יגן על אימא?‬
‫תישאר כאן.‬
‫טוב, בוא.‬
‫מר אורלי?‬
‫מי זה?‬
‫מנהל העבודה.‬
‫אמרתי לך שנמצא משהו כאן.‬
‫נהדר.‬
‫אני צריך מפתח.‬
‫אבא.‬
‫מצאת אותו?‬
‫אבא.‬ ‫-מה?‬
‫קח את המפתחות.‬
‫ג'וש, הוא מת.‬
‫מת לגמרי.‬
‫קדימה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-הוא ראה גופה.‬
‫הוא צריך להתרגל לזה.‬
‫תטעם את זה.‬
‫תנגוס כאן.‬
‫כן?‬
‫הממתק של החווה.‬
‫פרנסיס, אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫ייתכן שזה עדיין עובד.‬
‫זה המקום שבו…?‬
‫זה… ריק.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫רגע.‬
‫ברך אותנו, אלוהים‬
‫ואת המתנות האלו‬
‫שאנו עומדים לקבל…‬
‫מהשפע שלך.‬ ‫-מהשפע שלך.‬
‫דרך ישו אדוננו.‬
‫אמן.‬
‫לוקס, תפסיק לאכול את זה.‬
‫תניחי לו.‬
‫זה סוכר.‬
‫תאכל את האוכל שלך.‬
‫לוקס.‬
‫אמרתי לך…‬ ‫-לוקי.‬
‫אתן לך עוד אחר כך.‬
‫טוב?‬
‫ג'וש.‬
‫אני בודק אם יש קליטה.‬ ‫-אנחנו אוכלים.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה טעים.‬
‫תודה.‬
‫מה יהיה מחר?‬
‫יישאר לנו אוכל.‬
‫אבל עד מתי?‬
‫בהשוואה למקום שממנו באנו…‬
‫עדיף להישאר כאן.‬
‫המים נקיים. המקום בטוח.‬
‫אני חושב שכדאי שנישאר כאן,‬ ‫עד שנדע מה קורה שם בחוץ.‬
‫איך נדע מה קורה שם בחוץ?‬
‫אין לנו קליטה.‬
‫ואין חשמל.‬
‫פרנסיס, על פי החדשות,‬ ‫אנחנו צריכים להתקדם צפונה. להתרחק מהערים.‬
‫זה לא מספיק צפון בשבילך?‬
‫תראה מה קרה להורים שלך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני זוכר מה אליס כתבה לי.‬
‫המשפחה שלה עלתה להרים.‬
‫זה לא קרוב לכאן?‬
‫ג'וש, לא ניסע מכאן‬ ‫רק כדי לחפש את החברה שלך.‬
‫הבנת?‬
‫היא לא היחידה.‬
‫גם החברים שלי…‬ ‫-הם מתים.‬
‫גם להם יש משפחות.‬
‫אני מתגעגע לחברים שלי.‬
‫אני יודע, לוקי.‬
‫תאכל.‬
‫- אליס -‬
‫- את שם? -‬
‫אל תחשוב שלא שמתי לב איך אתה מתייחס אליו.‬
‫פרנסיס, הבטחת.‬
‫אבא…‬
‫לא! בבקשה!‬
‫אבא!‬
‫סליחה! בבקשה…‬
‫פרנסיס!‬
‫פרנסיס.‬
‫שקט כאן.‬
‫אנחנו בטח מוגנים כאן, לא?‬
‫"מוגנים".‬
‫לא חשבתי שאשתמש במילה הזאת כאן.‬
‫אבל זו לא סיבה מספיק טובה להישאר כאן.‬
‫למה לא?‬
‫פרנסיס.‬
‫כשראיתי אותך אתמול בלילה…‬
‫הבנתי את כל מה שאמרת על המקום הזה.‬
‫כל מה שעברת.‬
‫זו סיבה טובה לעזוב, נכון?‬
‫אתה תרוויח מזה וגם אנחנו.‬
‫אז שוב יש "אנחנו".‬
‫אני יודע ששנינו עשינו טעויות.‬
‫אני יודע שעשיתי טעויות.‬
‫אבל את…‬
‫חבל שלא סיפרת לי קודם.‬
‫אם הייתי מספרת לך קודם…‬
‫לא היינו ביחד בעכשיו.‬
‫ולא היה לנו את לוקס.‬
‫אני מוכן לעבור הלאה, אם גם את.‬
‫אז בוא נעבור.‬
‫- הבית הוא בלב -‬
‫פרנסיס, אם נמשיך בכביש הזה, נגיע לצפון.‬
‫ההר שאליס סיפרה עליו לג'ושוע,‬ ‫זה המקום שכולם נוסעים אליו.‬
‫בואי נקווה.‬
‫גם דוד דייגו אמר את זה. נכון, אימא?‬
‫מה אמרת?‬
‫דוד דייגו.‬
‫הוא גם אמר לאימא שכדאי לנו לנסוע צפונה.‬
‫מתי זה היה?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫שמעתי את השיחה שלו עם אימא לפני שעזבנו.‬
‫נכון, אימא?‬
‫ידעתי.‬
‫הוא התקשר כדי לבדוק מה שלומנו.‬
‫גם לי יש טלפון נייד, לא?‬
‫הוא אמר שלא ענית לו.‬
‫באמת?‬
‫"לעבור הלאה."‬
‫פרנסיס, לא.‬
‫את שקרנית.‬
‫אבא.‬ ‫-לא כאן.‬
‫אני כזה טיפש.‬
‫אבא.‬ ‫-אני אידיוט.‬
‫אני אומרת את האמת.‬ ‫-אבא!‬
‫מה?‬
‫הכביש חסום.‬
‫פרנסיס, אפשר לעבור.‬
‫אייריס, לא.‬
‫פרנסיס, יש מקום.‬
‫צריך רק להזיז את הגדר ולעבור.‬
‫אבל איך נגיע לשם?‬ ‫-זה אפשרי!‬
‫אייריס, בבקשה, תקשיבי לי.‬
‫לא סתם הציבו כאן גדר, ו…‬
‫כבר מחשיך.‬
‫זה מסוכן מדי.‬
‫בואו נחזור.‬
‫לא.‬
‫אייריס.‬
‫אייריס!‬
‫אבא, אני פוחד.‬
‫יהיה בסדר, לוקי.‬
‫אישור, בבקשה.‬
‫אישור.‬
‫אימא!‬ ‫-אל תזוזו!‬
‫היי!‬
‫אישור, בבקשה!‬
‫תשכבי!‬
‫אישור, בבקשה!‬
‫מה חשבת לעצמך?‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫בבקשה…‬
‫לא! הילדים!‬
‫אימא! אבא!‬
‫תן לי לקנות!‬
‫שומע!‬ ‫-תן לי לקנות!‬
‫קדימה, רוצו! מהר!‬
‫כן, המפקד!‬
‫שומע!‬
‫תן לי לקנות!‬
‫עשינו את מה שרצית.‬
‫- כעבור שבועיים -‬
‫בום!‬
‫תסתובב שם! הנה זה בא!‬
‫אוי, לא! האויבים מגיעים!‬
‫פצצה!‬ ‫-בוא נשתמש בבזוקה!‬
‫הפגזה! בום!‬
‫הבסנו אותם! הגיע הזמן לשלב הבא!‬
‫תסתובב!‬
‫בוא נשליך פצצה!‬
‫הפגזה!‬
‫בוא נעבור לכאן. אש!‬ ‫-כן, המפקד!‬
‫כל כך הרבה זומבים!‬
‫תכוון לשם!‬
‫פצצה!‬
‫אבא!‬
‫אבא.‬
‫אבא, מה זה?‬
‫הפתעה.‬
‫איפה המכונית?‬
‫התקלקלה.‬ ‫-תראה!‬
‫זה נהדר.‬ ‫-תראה.‬
‫ואלוהים אמר…‬
‫"יהי אור!"‬
‫לעזאזל!‬
‫רגע.‬
‫יש עוד.‬ ‫-מה עוד יש?‬
‫מיזוג אוויר?‬
‫כן, אדוני.‬
‫מיזוג מרכזי.‬
‫לעזאזל!‬
‫אבא, ג'וש מדבר לא יפה.‬
‫איזה כיף שיש מזגן. בוא הנה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫זה קר!‬ ‫-די, אחיך עלול להיפגע.‬
‫כל כך קר.‬
‫אתה סתם מבזבז דלק.‬
‫זה רק לאירועים מיוחדים.‬
‫אבל רגע…‬
‫יש עוד.‬
‫מה?‬
‫יש שני דברים שאימא שלי באמת אהבה.‬
‫מיזוג אוויר…‬
‫ודיסקו.‬
‫תעשו כמוני.‬
‫צעד לאחור, ואז… מחיאת כף.‬
‫תזיזו את הראש.‬
‫- החתונה של פ' ו-י' -‬
‫ג'וש.‬
‫מה?‬
‫אני יכול להישאר כאן קצת?‬
‫אימא ואבא עסוקים.‬
‫גם אני עסוק, טוב?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-לעזאזל.‬
‫אני עסוק, לך מכאן!‬
‫לוקס.‬
‫אני מצטער.‬
‫מגניב!‬
‫אבא בנה את זה?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫זוכר מה הוא עשה לך פעם?‬
‫הוא תמיד אהב לעשות כאלו.‬
‫אלו לא האנשים שאבא קבר?‬
‫- עם משפחת אבל -‬
‫כן, אלו הם.‬
‫זה דוד דייגו.‬
‫- ארתורו ודייגו -‬
‫ג'וש, אתה דומה לו.‬
‫מה? לא נכון.‬
‫אולי זה בעצם אתה, ועשית מסע בזמן.‬
‫תראה את אבא.‬
‫- פרנסיס בבית -‬
‫הוא נראה כמו אימא.‬
‫הוא נראה עצוב.‬
‫למה אימא תמיד עצובה?‬
‫אולי היא עייפה.‬
‫למה?‬
‫בגלל כל מה שקורה.‬
‫נמאס לה ממני?‬
‫אל תחשוב ככה, לוקס.‬
‫אז למה היא תמיד כועסת עליי?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל, אתה יודע…‬
‫כשאתה כועס על מישהו…‬
‫לפעמים אתה מוציא את זה על אחרים.‬
‫בגלל זה אבא מתנהג ככה כלפיך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבא מתנהג ככה‬ ‫רק מאז שהוא ואימא התחילו לריב, נכון?‬
‫אולי זה מה שיש.‬
‫אבל עכשיו אני חושב שהם בסדר.‬
‫אתה חושב שהם יפסיקו לכעוס עלינו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני מקווה.‬
‫אבל זה לא מוזר?‬
‫דווקא כשהעולם התפרק, הם השלימו.‬
‫זה…‬
‫"ניקרו".‬
‫"אירוני".‬
‫אתה יודע מה?‬
‫כששני אנשים אוהבים זה את זה‬
‫לא משנה איזה חרא הם עוברים…‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אימא ואבא אוהבים זה את זה, נכון?‬
‫אז הם יהיו בסדר.‬
‫ואז…‬
‫הם יהיו בסדר גם איתנו.‬
‫- פרנסיס ואחיו הנאה, מרץ 1995 -‬
‫זה מתאים לך.‬
‫מאוד פרובינציאלי.‬
‫אבל זה מתאים לך.‬
‫את מוכנה לחיים הפרובינציאליים שלנו?‬
‫אני יודע שהיו לנו‬ ‫הרבה אי-הבנות בשנה האחרונה.‬
‫זה בגללי.‬
‫אני יודע שעשיתי לכם רע.‬
‫אני מצטער שפגעתי בך ובילדים.‬
‫אני מצטער שפגעתי בך.‬
‫אבל תראי…‬
‫אני לא אומר שנוכל לחזור לחיים שהיו לנו.‬
‫אבל כל הבעיות שלי,‬ ‫החובות הכספיים שלי, הכול נעלם.‬
‫זה נחמד, לא?‬
‫זה כאילו שקיבלנו הזדמנות שנייה.‬
‫החווה שלנו עכשיו.‬
‫בסדר.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫בוקר טוב.‬
‫היי, לוקי. מה אתה אוכל?‬
‫אורז.‬ ‫-אורז? זהו?‬
‫לא יכול להיות.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫רוצה מקושקשת?‬
‫פאק. היי!‬
‫פאק.‬
‫אתה צריך חיסון נגד כלבת.‬ ‫-אין לו כלבת.‬
‫היה לו קולר.‬
‫בפעם האחרונה שבדקתי, אני האחות מבינינו.‬
‫בדיוק.‬
‫אז תטפלי בזה.‬
‫פרנסיס, אני רצינית.‬
‫אתה צריך ללכת לבית חולים. אם יש…‬
‫אני בסדר.‬
‫דלתא.‬
‫מחנה דלתא.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫אני חוזר.‬
‫מחנה דלתא.‬
‫האם שומע?‬
‫לא…‬
‫אימא! אבא!‬
‫ג'וש.‬
‫-אימא.‬
‫ג'וש, מה קרה?‬
‫שמעתי משהו ברדיו.‬
‫מישהו דיבר.‬
‫עדיין יש לנו סוללות בבית?‬
‫מה שמעת?‬
‫אני לא בטוח, משהו על מחנה.‬
‫איזה מחנה?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫תנסה להיזכר, ג'ושוע. תתרכז.‬
‫אתה בטוח ששמעת משהו?‬
‫כן, באמת ששמעתי.‬
‫אתה בטוח?‬
‫הרדיו הזה לא עבד כבר הרבה זמן.‬
‫אני בטוח ששמעתי משהו.‬
‫איך? הסוללות נגמרו.‬
‫פרנסיס, אולי ג'ושוע שמע משהו.‬
‫אז אתם תחשבו על מה שהוא שמע.‬
‫אני עדיין צריך לעשות כמה דברים.‬
‫הכלב ההוא עלול לחזור.‬
‫על מה את חושבת?‬
‫על הרדיו.‬
‫עדיין?‬
‫אם ג'ושוע שמע משהו…‬
‫זה אומר שזה קרוב לכאן, נכון?‬
‫מה קרוב?‬
‫המחנה.‬
‫פרנסיס, אני רצינית.‬
‫יש לנו מספיק אוכל ומים שנוכל לקחת איתנו.‬
‫נוכל לחזור למכונית ולתקן אותה.‬
‫אם היא באמת מקולקלת.‬
‫הגשר סגור, אבל את עדיין מתעקשת.‬
‫יש עוד דרך, נכון?‬ ‫-אני יודע.‬
‫אז מה שאת רוצה שיקרה…‬
‫נביא את המכונית‬
‫המקולקלת…‬
‫וניסע למרחק מאות קילומטרים‬ ‫כדי למצוא אנשים במחנה‬
‫למרות שאנחנו לא יודעים אם מצבם טוב משלנו.‬
‫אולי יש שם רופא.‬
‫אולי יש שם אנשים שיוכלו לעזור.‬
‫תראה מה קרה לך.‬
‫מה אם הכלב ינשוך את לוקס?‬
‫באמת נשווה נשיכה של כלב למה שקורה בחוץ?‬
‫את מודעת למה שקורה, נכון?‬
‫או ששכחת?‬
‫שכחת מה קרה על הגשר?‬
‫ומה שקרה בבית הספר של לוקס?‬
‫מה שקרה לחברים שלו,‬ ‫את רוצה שהוא יהיה כמוהם?‬
‫אתה מפחיד את הבן שלך.‬
‫עדיף לפחד ולהישאר בחיים.‬
‫למה להיות אמיץ אם זה יהרוג אותך?‬
‫אני לא רוצה למות, אבא.‬
‫זה לא יקרה, בסדר?‬
‫תסמוך עליי.‬
‫אבא?‬
‫רק רציתי לשאול…‬
‫נוכל להפעיל שוב את הגנרטור?‬
‫כדי להטעין טלפון?‬
‫אין קליטה.‬
‫לא.‬
‫חשבתי להפעיל את נגן המוזיקה בסלון.‬
‫אולי תהיה לו קליטה.‬
‫זה נקרא פטיפון.‬
‫אין בו רדיו.‬
‫אני רק רוצה לעשות משהו.‬
‫אתה כבר עושה משהו.‬
‫אז תישאר שם.‬
‫אני רק רוצה לדעת מה יש בחוץ.‬
‫מי נמצא שם.‬
‫לא ראית?‬
‫כשהיינו בגשר, ואתה ולוקס כמעט נהרגתם.‬
‫לא ראית את זה?‬
‫ראיתי.‬
‫אז ראית גם אותי?‬
‫ראית מה עשיתי כדי להציל אתכם?‬
‫היית עושה את זה?‬
‫אתה מסוגל להרוג?‬
‫אני מסוגל.‬
‫באמת?‬
‫אבא.‬
‫אתה יודע…‬
‫כשאבא שלי היה כאן…‬
‫השדה הזה היה מלא במורדים גנבים.‬
‫הם תמיד רדפו את אבא שלי.‬
‫לבסוף הם הבינו…‬
‫אי אפשר להפחיד בקלות את ארתורו אבל ה-3.‬
‫זה היה כמו המערב הפרוע.‬
‫כולם היו חמושים.‬
‫אתה מוכן להרוג?‬
‫אבא!‬
‫תעמוד כמו שצריך.‬
‫איך אתה מכוון?‬
‫נו, תראה לי.‬
‫כוונת קדמית ואז…‬
‫כוונת קדמית, כוונת אחורית.‬ ‫זה צריך להיראות ככה.‬
‫ככה.‬ ‫-אני לא מבין.‬
‫מטרה, כוונת קדמית, כוונת אחורית.‬ ‫זהו, קדימה.‬
‫תירה.‬
‫פרנסיס, מה קורה פה?‬
‫אני רק מלמד אותו.‬
‫זה באמת הכרחי?‬
‫כשהייתי בגילו כבר הרגתי כמה בעלי חיים.‬
‫הוא צריך ללמוד.‬
‫קדימה, פרנסיס.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫למה אתה לא מצליח?‬
‫זה ממש שם, אתה צריך רק לכוון.‬
‫זה ממש כאן, למה אתה לא מצליח לפגוע?‬
‫מטרה, כוונת קדמית, כוונת אחורית.‬
‫מה יש?‬
‫תירה.‬
‫אמרתי לך לירות, פרנסיס!‬
‫פרנסיס, די!‬
‫יפה.‬
‫אבא.‬
‫בשם האב והבן.‬
‫בשם האב…‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים, פרנסיס.‬
‫פרנסיס.‬ ‫-רוצו.‬
‫ג'וש… בוא!‬ ‫-רוצו!‬
‫אימא.‬
‫אבא!‬
‫אבא…‬
‫בשם האב והבן…‬
‫תיכנסו פנימה!‬
‫ילדים!‬
‫בשם האב והבן.‬
‫רוץ… עכשיו!‬
‫הבן…‬
‫בשם ה…‬
‫אבא…‬ ‫-זה בסדר.‬
‫בשם האב והבן.‬
‫זו האדמה שלי.‬
‫תעזוב, אהובי.‬
‫אימא.‬
‫בשם האב והבן.‬
‫פרנסיס.‬
‫מה עשית?‬
‫מאיפה זה הגיע?‬
‫מה עכשיו?‬
‫זה של אבא.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫האנה.‬
‫היא…‬
‫נגועה?‬
‫וטימי?‬
‫אתה זוכר, כשהיינו ילדים…‬
‫תמיד דגנו כאן.‬
‫אבל לא תפסת כלום.‬
‫מר אורלי תמיד עזר לך.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אני בדרך צפונה.‬
‫רציתי לבדוק מה עם אימא ואבא.‬
‫הם…?‬
‫מפתיע שאתה כאן.‬
‫זה המקום האחרון…‬
‫שחשבתי שנתראה בו.‬
‫אבא צדק.‬
‫חזרת.‬
‫המקום הזה מעולם לא היה ביתי.‬
‫אבל עכשיו הוא מת.‬
‫אז זה אפשרי.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אתה חושב שאני לא מסוגל?‬
‫אני אומר ש…‬
‫יש סיבה שבגללה עזבת.‬ ‫-כן, והסיבה הזאת מתה.‬
‫המקום הזה מת.‬
‫כמה זמן תהיה לך אספקה כאן?‬
‫זו חווה.‬
‫בטח, אח קטן.‬ ‫-אנחנו בסדר.‬
‫בסדר, יופי.‬
‫מה איתנו?‬
‫אנחנו בסדר?‬
‫פראן.‬
‫מה שקרה פעם…‬
‫אני מצטער.‬
‫זה היה כל כך מזמן.‬
‫ו…‬
‫טעיתי בשיקול דעתי.‬
‫אני מצטער.‬
‫תראה, פראן.‬
‫לא באמת באתי לכאן בשביל אימא ואבא.‬
‫האמת היא ש…‬
‫אני רוצה לעזור לכם.‬
‫אני יודע איך להגיע לצפון.‬
‫תנו לי לעזור לכם.‬
‫אתה יודע את זה בעצמך.‬
‫לא תוכל לשמור על משפחתך.‬
‫תראה אותך.‬
‫אתה בקושי שומר על עצמך.‬
‫מה עם המשפחה שלך?‬ ‫-תתרחק מהמשפחה שלי.‬
‫מה חשבת?‬
‫שהם שלך?‬
‫שהחווה הזאת שלך?‬
‫כן, מר "נער הזהב"?‬
‫אתה חוצפן.‬
‫לך תזדיין!‬
‫טוב.‬
‫טעיתי כשבאתי לכאן.‬ ‫-בהחלט.‬
‫למקרה שתשנה את דעתך.‬
‫פאק!‬
‫הגעתי מאוחר מדי.‬
‫את ואבא בסדר?‬
‫את בסדר?‬
‫אני רק עייפה.‬
‫אני יודע.‬
‫תסתכל על עצמך.‬
‫החיוך שלכם דומה.‬
‫של מי?‬
‫אף אחד.‬
‫זו לא הפעם הראשונה שלך, מה?‬
‫מספיק. אתה כבר מקצוען.‬
‫הלו?‬
‫זה בסדר.‬
‫הוא לא ייכנס.‬
‫הוא נחלש.‬
‫בקרוב כולם ימותו.‬
‫ואז נוכל לחזור החוצה.‬
‫אתה קודם.‬
‫אתה קודם. אתה…‬
‫אתה…‬
‫אתה קודם.‬
‫אייריס!‬
‫פרנסיס, מה קרה?‬ ‫-הוא תקף אותי.‬
‫אבל הרגתי אותו.‬
‫הוא זז מהר. ראיתי עוד אחד.‬
‫נשארו עוד הרבה.‬ ‫-מה הבעיה שלך?‬
‫זה היה הכרחי?‬
‫הנה, זאת הבעיה שלנו!‬
‫נשארו הרבה.‬
‫הם בכל מקום.‬
‫אסור לנו לצאת.‬
‫אנחנו צריכים להישאר בפנים ולא לצאת. הבנת?‬
‫הם מהירים נורא.‬
‫מה את עושה? תיכנסי פנימה!‬
‫מה?‬
‫רק חיפשתי את לוקס.‬
‫מוכנים?‬
‫פרנסיס, מה כל זה?‬
‫אירועים מיוחדים, נכון?‬
‫מה זה, אבא?‬
‫תספור עד שלוש ואגיד לך.‬
‫אחת.‬
‫שתיים.‬
‫שלוש!‬
‫חג המולד הגיע?‬
‫פרנסיס, עכשיו רק ספטמבר.‬
‫ספטמבר, דצמבר. זה אותו הדבר.‬
‫נוכל לעשות חג מולד משלנו.‬
‫בואו.‬
‫שמעתם את אבא. זה חג המולד.‬
‫אבא, מה זה?‬
‫מצאתי את זה כאן. זה מאימא שלי.‬
‫גבריאל.‬
‫ברך אותנו, אלוהים, ואת מתנותיך‬
‫שאנחנו עומדים לקבל‬
‫מהשפע שלך‬
‫דרך ישו אדוננו.‬
‫אמן.‬
‫אנחנו צריכים לעשות משהו‬ ‫כדי להיכנס לאווירת חג המולד.‬
‫מה דעתכם?‬
‫בואו נשחק במשחק.‬
‫איזה משחק?‬
‫בואו נספר זה לזה‬ ‫מה אנחנו רוצים לקבל בחג המולד.‬
‫אולי סנטה שומע.‬
‫מי רוצה להתחיל?‬
‫טוב, אני.‬
‫אני רוצה אופניים חדשים.‬
‫איפה תרכב עליהם?‬
‫בסלון?‬
‫בחוץ, כמובן.‬
‫טוב, איך?‬
‫ג'וש, אם אחיך רוצה אופניים חדשים, תניח לו.‬
‫מה איתך?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי מפה.‬
‫ג'ושוע, איזו מפה?‬
‫תשאלי את אבא.‬
‫אין לי מושג למה הוא מתכוון.‬
‫פרנסיס, איזו מפה?‬
‫כן, ג'ושוע. איזו מפה?‬
‫המפה שראיתי.‬
‫איפה?‬
‫בחדר שלך.‬
‫אם הייתה מפה בחדר שלי‬
‫אימך הייתה רואה אותה.‬
‫אולי.‬
‫אבל בסדר.‬
‫אם אתה רוצה מפה,‬ ‫אז בחג המולד הבא תקבל מפה.‬
‫מה איתך, אבא?‬
‫מה אתה רוצה לחג המולד?‬
‫אני?‬
‫הבקשה שלי פשוטה.‬
‫אני רוצה עוד ילד.‬
‫מה?‬
‫את לא חושבת שהגיע הזמן להרחיב את המשפחה?‬
‫אני חושב על זה כבר שבועות.‬
‫לא אמרת, לוקי…‬
‫שאתה רוצה אח קטן?‬ ‫-כן.‬
‫אבל…‬ ‫-אני חושב שהגיע הזמן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫פרנסיס, אל תתבדח על זה.‬
‫אני רציני.‬
‫החיים שלנו צריכים להיפסק,‬ ‫רק בגלל שהעולם נעצר?‬
‫אנחנו יכולים לחיות כרגיל.‬
‫שום דבר לא רגיל.‬
‫זו סיבה טובה להישאר ביחד.‬
‫בואי נרחיב את המשפחה שלנו.‬
‫לא.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני לא מוכנה לחיות ככה.‬
‫זה לא נורמלי.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫רוצה לדעת מה אני מבקשת?‬
‫אני רוצה לעזוב.‬
‫לא בעוד חודש.‬
‫לא בשבוע הבא.‬
‫אני רוצה לעזוב עכשיו.‬
‫ברגע זה.‬
‫כבר דיברנו על זה.‬
‫פרנסיס, תראה את האוכל שלנו.‬
‫כמה זמן זה יחזיק?‬
‫לא משנה כמה נרות תדליק,‬ ‫זה לעולם לא ייראה כמו ארוחת פאר.‬
‫היצורים שאנחנו מפחדים מהם…‬
‫הם גוססים.‬
‫אולי לא כולם, אבל רובם כן.‬
‫אני רצה יותר מהר מהם.‬
‫נכון.‬
‫נכון, אבל מה איתם?‬
‫כן, נשארנו כאן כי הם לא יכלו לרוץ.‬
‫לא אתווכח איתך, אני מבינה את זה.‬
‫אבל תסתכל סביבך, אין לנו מה לאכול.‬
‫אנחנו צריכים לעזוב כדי למצוא אוכל.‬
‫ומי יעשה את זה?‬
‫את?‬
‫מיגנת את הקירות,‬ ‫אבל לא עשית שום דבר בקשר לאוכל.‬
‫אתה מציע רק קני סוכר!‬
‫אתם שומעים את זה, בנים?‬
‫אימא שלכם עוזבת אותנו.‬
‫כדי למצוא אוכל!‬
‫איך נוכל לדעת שתחזרי?‬
‫כי הם הילדים שלי!‬
‫לא.‬
‫אני יודע שלא תחזרי.‬
‫כי את אפילו לא מחבבת אותנו, נכון?‬
‫לא רצית את זה מלכתחילה.‬
‫לכן את רוצה לעזוב ולעבור למקום אחר.‬
‫ידעתם שגם לפני המגפה‬ ‫אימא שלכם רצתה לעזוב אותנו?‬
‫פרנסיס, די. בבקשה.‬
‫את עוזבת?‬
‫אימא.‬
‫על מה הוא מדבר? לאן את הולכת?‬
‫"אני צריכה לתקן את עצמי."‬ ‫זה מה שאמרת לי, נכון?‬
‫מתי התכוונת לספר להם?‬
‫שאת רוצה לעזוב אותנו.‬
‫מתי התכוונת לספר להם?‬
‫פשוט תגידי.‬
‫אל תשקרי להם.‬
‫רציתי לספר לכם.‬
‫התכוונתי להיפרד.‬
‫אבל למה את עוזבת?‬
‫זו לא אשמתך. זו לא אשמתכם.‬
‫זו לא אשמתכם.‬
‫פשוט לא היה לי טוב.‬
‫אני לא בסדר.‬
‫אני עייפה.‬
‫רק רציתי…‬
‫לא יודעת.‬
‫רציתי לפתוח דף חדש.‬
‫רציתי להיות אדם טוב‬
‫כדי שאוכל להיות אימא טובה יותר לשניכם.‬
‫תגידי את האמת, אייריס.‬
‫הסיבה האמיתית שבגללה רצית לעזוב.‬
‫אתם יודעים, בנים, אימא שלכם משקרת.‬
‫כבר הרבה זמן.‬
‫אולי תשאלו אותה מה היא באמת עשתה?‬
‫כל מה שקרה פעם‬
‫לא קשור לבעיה הנוכחית שלנו.‬ ‫-באמת?‬
‫פרנסיס, אני רוצה להציל אותך‬ ‫ואת ג'ושוע ואת לוקי.‬
‫אני רוצה לצאת החוצה כדי להזעיק עזרה,‬ ‫אתה לא מבין?‬
‫מי יעזור לך?‬
‫הוא מת!‬
‫הוא מת.‬
‫היא רוצה לעזוב כדי לחפש מישהו. ומי זה?‬
‫תגידי את זה, לעזאזל.‬
‫אל תדבר ככה לאימא!‬
‫אל תתערב, ממזר מזדיין!‬
‫די כבר!‬
‫אני רוצה לעזוב אותך! אתה לא מבין?‬
‫אני רוצה לעזוב, כי זה כבר לא עובד בינינו.‬
‫הבנת?‬
‫אפשר להפסיק להעמיד פנים?‬
‫בבקשה. מספיק כבר.‬
‫אל תאכזב את הילדים.‬
‫תן לי את המפה.‬
‫פרנסיס.‬
‫זאת?‬
‫פרנסיס.‬
‫פרנסיס, מה אתה עושה?‬
‫תן לי את זה.‬
‫פרנסיס, מה קרה לך?‬
‫מה הבעיה שלך? תן לי את זה!‬
‫לעזאזל, תעזוב את זה!‬
‫תאכלו.‬
‫"וכשההורים של הילד גילו‬
‫"היו…‬
‫"הם כעסו."‬
‫לוקס.‬
‫אתה מתאמן בקריאה?‬
‫כן.‬
‫אז איך נגמר הסיפור?‬
‫אני רק רוצה לדעת מה יקרה כאן.‬
‫אפשר להצטרף אליך?‬
‫אפשר?‬
‫- הילד שצעק זאב -‬
‫"כשההורים של הילד גילו מה הוא עשה‬
‫"הם כעסו מאוד."‬
‫אתה יודע למה ההורים שלו כעסו עליו?‬
‫כי הם גילו שהוא שיקר.‬
‫הוא משקר בנוגע לתקיפה של זאב‬
‫כי הוא רוצה לקבל עזרה‬
‫מההורים שלו ומאנשי הכפר.‬
‫למה הוא עושה את זה?‬
‫אולי…‬
‫הוא רוצה תשומת לב.‬
‫אולי הוא חושב ש…‬
‫ההורים שלו לא אוהבים אותו יותר.‬
‫לכן הוא עושה את זה.‬
‫ואולי הוא פשוט ילד רע.‬
‫אתה יודע…‬
‫אני מכירה ילד כזה.‬
‫הוא דומה לך.‬
‫אפילו החיוך שלך.‬
‫בוא הנה.‬
‫תראה.‬
‫פרנסיס, מה אתה עושה?‬
‫מה את חושבת?‬
‫נשארו הרבה.‬
‫הם מסביבנו.‬
‫איפה?‬
‫כבר חלפו שבועות.‬
‫איך נצא החוצה?‬
‫מה את מחפשת שם?‬
‫הוא לעולם לא ייכנס לכאן.‬
‫לעולם לא.‬
‫זה בולשיט.‬
‫מה אמרת?‬
‫אמרתי שזה בולשיט.‬
‫ג'ושוע, תפסיק.‬ ‫-לא.‬
‫תני לו.‬
‫אתה לא צריך לעשות את זה.‬
‫מה אתה מתכנן?‬
‫שניתן להם להיכנס לכאן?‬
‫על מי אתה מדבר?‬
‫מזמן לא ראינו אותם.‬
‫אתה לא רוצה שנצא החוצה.‬
‫חתיכת בן זונה.‬
‫בגלל זה לא החזרת את המכונית.‬ ‫בגלל זה השמדת את המפה.‬
‫אתה נועל את הבית כי לא אכפת לך מה יש בחוץ.‬
‫תסתום את הפה!‬
‫אתה רוצה לכלוא אותנו,‬ ‫כמו שההורים שלך כלאו אותך!‬
‫בן זונה!‬ ‫-פרנסיס, לא!‬
‫חתיכת חוצפן!‬
‫לעזאזל…‬
‫אתה צריך רק להקשיב ואתה לא מסוגל.‬
‫חתיכת בן זונה.‬
‫תקשיב…‬
‫אני עושה את כל זה רק למענכם.‬
‫אני רוצה שכולכם תהיו מוגנים.‬
‫תישארו בפנים!‬
‫שלום.‬
‫שלום?‬
‫מי שם?‬ ‫-ג'וש.‬
‫אדוני, תעזור לי.‬
‫אדוני, שמי קורקוארה. אני חייל, אדוני.‬
‫אדוני, בבקשה תעזור לי.‬
‫אין כאן עזרה!‬
‫אדוני, בבקשה.‬ ‫רק קצת מים או משהו לאכול, אדוני.‬
‫אני מתחנן.‬
‫תקשיב, יש לי אקדח!‬
‫אדוני, בבקשה. אין לי לאן ללכת.‬
‫אדוני.‬
‫אני חייל. אני אנושי.‬
‫לא אומר זאת שוב.‬
‫אחת.‬
‫שתיים.‬ ‫-אדוני, בבקשה…‬
‫ג'וש!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫תתרחק!‬
‫לא ננשכתי. זה רק פצע, אדוני.‬
‫אני אנושי. לא נשכו אותי, אדוני.‬
‫הדם מהפצע שלי…‬ ‫-פרנסיס, לא.‬
‫אייריס.‬ ‫-זה רק פצע.‬
‫מתי זה קרה?‬
‫אתמול.‬
‫תישאר איתי, תדבר איתי. מאיפה באת?‬
‫ממחנה דלתא.‬
‫זהו זה. זה המחנה.‬
‫טוב.‬
‫איפה זה?‬
‫זה במרחק של חצי יום נסיעה.‬
‫היחידה שלי נסעה לעיר‬ ‫כדי לחפש אספקה לדלתא.‬
‫וכשחזרנו…‬
‫הם התקיפו אותנו.‬
‫כל חבריי למחלקה מתו.‬
‫כולם מתים. אני היחידי שנשאר.‬
‫אז צדקתי.‬
‫הם רבים.‬
‫לא, אדוני. תלוי לאן אתה הולך.‬
‫מכאן ועד למחנה דלתא אין כמעט כלום, אדוני.‬
‫הייתי מת, אם לא הייתי מקבל עזרה…‬
‫מהאיש ההוא.‬
‫איזה איש?‬
‫אני לא מכיר אותו, גברתי.‬
‫אני לא יודע את שמו, אבל…‬
‫הוא אמר לי לרוץ לכאן.‬
‫לרוץ בכיוון הזה, עד ש…‬
‫עד שאראה את הבית שלכם.‬
‫האיש הזה, מה קרה לו?‬
‫אני לא יודע. כשהבטתי לאחור…‬
‫הוא כבר הותקף.‬
‫לא ראיתי הרבה. הכול מעורפל.‬
‫אני מצטער, גברתי.‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה שקרן.‬
‫את שיקרת קודם.‬
‫תניחי לו.‬
‫לא נוכל לעזור לו.‬
‫לא.‬
‫אבא.‬
‫בוא נעזור לו.‬
‫בתנאי אחד.‬
‫פרנסיס, הוא לא נגוע.‬
‫נדע מחר.‬
‫ג'וש, בני.‬
‫מה קרה?‬
‫אני עוזב.‬
‫מה?‬
‫ג'ושוע, לאן? אתה לא יכול.‬
‫אני אחפש את דוד דייגו.‬
‫אני יודע שהוא יעזור לנו.‬
‫לא שמעת מה קורקוארה אמר?‬
‫ייתכן שדוד דייגו לא שרד.‬
‫אני רוצה לנסות.‬
‫נמאס לי להיות כאן.‬
‫נמאס לי מאבא.‬
‫הוא כאילו לא רואה אותי יותר.‬
‫זה בגלל ש…‬
‫הוא לא האבא האמיתי שלי.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל הוא עדיין אבא שלי.‬
‫הלוואי שהוא היה מבין את זה.‬
‫אבל גם הוא כבר לא בסדר.‬
‫הוא זקוק לעזרה.‬
‫אז בואי נתרחק מכאן.‬
‫ג'וש, אני לא יכולה להשאיר כאן את אחיך.‬
‫בבקשה תגידי ללוקס…‬
‫שהוא צריך להיות אמיץ.‬
‫פרנסיס!‬ ‫-אבא!‬
‫תודה.‬
‫בוקר טוב, אדוני.‬
‫אתה עדיין חי.‬
‫איפה ג'ושוע?‬
‫לוקי.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אימא!‬
‫ג'ושוע הלך.‬
‫פרנסיס!‬ ‫-לא אתן גם לך ללכת.‬
‫פרנסיס!‬
‫תפסיק!‬
‫פרנסיס.‬
‫לא.‬
‫פרנסיס, לא…‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫את נשארת.‬ ‫-פרנסיס.‬
‫פרנסיס!‬
‫לוקס.‬
‫לוקס, אתה בסדר?‬
‫פרנסיס?‬
‫פרנסיס!‬
‫יום עצמאות שמח.‬
‫בישלתי.‬
‫בואו נאכל.‬
‫מאיפה השגת את זה?‬ ‫-מבחוץ.‬
‫קדימה, לוקי. תטעם.‬
‫לא.‬
‫אבל אני רעב.‬ ‫-לוקס, לא.‬
‫הילד רעב. למה לא?‬
‫לא.‬
‫זה טעים, רואה?‬
‫טעים מאוד.‬
‫טעים.‬
‫לוקי.‬
‫תטעם.‬
‫אתה יודע, כשהייתי ילד…‬
‫כשהייתי ילד‬
‫אם לא סיימתי את האוכל שלי‬
‫אבא שלי היה כועס עליי.‬
‫נותנים לך את זה…‬
‫ואתה מסרב?‬
‫יש לך מזל.‬
‫קשה למצוא אוכל עכשיו.‬
‫מה?‬
‫אתה צודק.‬
‫אין לי כלום בחוץ.‬
‫טוב לי כאן עכשיו.‬
‫פרנסיס, אני זקוקה לך.‬
‫אני ממש זקוקה לך.‬
‫גם אני זקוק לך.‬
‫אבל אני לא יכול לבטוח בך.‬
‫פרנסיס.‬
‫פרנסיס!‬
‫חתיכת מזדיין!‬
‫לך תזדיין!‬
‫אימא.‬
‫לוקס.‬
‫אבא יהרוג אותנו?‬
‫אולי אתנהג כמו הילד ההוא?‬
‫איזה ילד?‬
‫לוקי! מה קרה?‬
‫סליחה…‬
‫על מה?‬
‫מה קרה?‬
‫רוץ! מהר!‬
‫לא.‬
‫אייריס!‬ ‫-רוץ!‬
‫אייריס!‬
‫חתיכת בת זונה…‬
‫לא, אבא.‬
‫אבא.‬ ‫-אבא!‬
‫בוא הנה!‬
‫אבא, אני לא…‬
‫פרנסיס!‬
‫אתה מוכן?‬ ‫-אני אמיץ.‬
‫כן, אתה אמיץ.‬
‫נמצא את אחיך, בסדר?‬
‫לשם.‬
‫לרוץ…‬
‫לשם.‬
‫לרוץ!‬
‫תיכנס.‬ ‫-לרוץ!‬
‫לוקס.‬
‫אימא!‬
‫לרוץ לשם!‬
‫רוץ!‬
‫אימא!‬
‫לרוץ לשם!‬
‫אייריס!‬
‫אימא!‬
‫לרוץ לשם!‬
‫לרוץ!‬
‫אימא!‬
‫-לוקס!‬
‫אימא!‬
‫חתיכת בן זונה!‬ ‫-אימא!‬
‫לרוץ!‬
‫לרוץ לשם!‬
‫אתה!‬
‫פרנסיס.‬
‫פרנסיס, תפסיק.‬
‫הכנסת את זה לבית שלנו?‬
‫לבית שלי?‬
‫לא.‬
‫איימת על המשפחה שלי.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫לא שוב.‬
‫פרנסיס, לא!‬ ‫-אימא, אבא.‬
‫לוקי, אתה בסדר?‬
‫תראה לי.‬
‫זה בסדר.‬
‫לוקס, אתה כל כך אמיץ.‬
‫מה תעשי?‬
‫אתה יודע מה עומד לקרות.‬
‫פרנסיס, תעזור לנו.‬
‫פרנסיס.‬
‫פרנסיס!‬
‫פרנסיס, לעזאזל!‬
‫לוקס, אתה צריך לנשוך את זה, טוב?‬
‫אתה אמיץ, נכון?‬
‫אני יודעת שאתה הילד הכי אמיץ בעולם.‬
‫אייריס.‬
‫אייריס, לא!‬
‫לוקס, יהיה בסדר.‬
‫פרנסיס.‬
‫פרנסיס, אנחנו צריכים לקחת אותו לבית חולים.‬
‫הוא צריך דם.‬
‫פרנסיס, אנחנו צריכים מכונית!‬
‫לוקס, תישאר איתנו.‬
‫אבא.‬
‫פרנסיס.‬
‫אימא.‬
‫תנוח.‬
‫הצלחתי?‬
‫כן.‬
‫הצלחת.‬
‫התינוק שלי כל כך אמיץ.‬
‫לוקס.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫אני כל כך מצטערת, לוקס.‬
‫אני מבטיחה שלא אעזוב אותך.‬
‫אני מבטיחה להשתפר.‬
‫אני אשתפר.‬
‫ג'וש.‬
‫ג'ו…‬
‫אבא!‬
‫אבא, אני מצטער.‬
‫אבא.‬
‫אבא, אני מצטער.‬
‫אבא.‬ ‫-ג'ו…‬
‫אבא…‬
‫אבא, אני מצטער.‬ ‫-ג'וש…‬
‫אבא.‬
‫בני.‬
‫אבא.‬
‫"רק זיכרון‬
‫"האם עדיין תאהב אותי?"‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬