Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
GREVEN
Naturligtvis har vår käre greve smakat mänskligt blod
från världens alla hörn.
Engelskt blod är hans favorit, så klart.
Han säger att han kan känna smaken av romarriket.
Med toner av vikingahud.
Det är svårt att beskriva.
Ett bittert blod. Och mörkt.
Tyvärr har greven också provsmakat
Sydamerikas blod, arbetarnas blod.
Han rekommenderar det inte.
Det är bittert, säger han. Med en doft av hund.
En folklig arom som klibbar fast i hans läppar och gom i veckor.
Hela den här komedin började för flera hundra år sen.
I Frankrike, förstås.
Den unge Claude Pinoche bodde i nästan 20 år
på ett gammalt parisiskt barnhem.
Ingen visste vem hans föräldrar var.
Senare blev han en stolt officer i Ludvig XVI:s armé.
På nätterna drack han och jagade skökorna som arbetade på krogarna.
Tills soldaten Pinoche en dag upptäckte sitt sanna jag.
Morgonen därpå berättade de prostituerade för honom
att han hade bitit en av hororna i nacken när han var full.
Jag minns ingenting. Det är inte sant.
Och om det är sant så har jag inget minne av det.
Nu jävlar…
-Vad gör ni? -Du ska dö.
-Vad gör ni? -Du ska dö!
Släpp den!
Se upp!
Strax därefter började revolutionen mot Ludvig XVI.
Och i stället för att försvara sin kung,
så deserterade Pinoche.
Han låtsades vara en revolutionär, förklädd till bonde.
Han såg på när adeln avrättades offentligt.
Han såg bilan falla över Marie Antoinette.
Länge leve friheten!
Han ville använda sina krafter för att bekämpa alla revolutioner.
Hans halshuggne kungs evige undersåte.
Hans första åtgärd var att försvinna från historien.
Han gick på sin egen begravning.
Farväl, Claude Pinoche.
Han skändade en annan kvinnas grav och stal hennes huvud.
Han öppnade drottningens grav.
Han tog huvudet och ersatte det med det han hade stulit.
Med lite pengar flydde han sen från Frankrike och försvann.
Åratal senare dök vampyren Pinoche upp på nytt
när han kämpar mot revolutionerna i Haiti, Ryssland och Algeriet.
Men han tröttnade på att bara vara soldat och bestämde sig för att bli officer.
Och för detta ändamål valde han ett land utan kung.
Ett obetydligt hörn av Sydamerika.
Jag, fänrik Augusto Pinochet Ugarte, svär…
År 1935 dök han upp igen under sitt slutgiltiga namn
i de faderlösa böndernas land, Chile.
…göra min plikt, enligt lagar och förordningar.
Att skyndsamt följa order…
Hans mål var tydligt. Att bli en kung.
…att vara en modig och hedervärd soldat…
Planen vore ofullkomlig utan en kvinna vid hans sida.
Han valde en kvinna som var mer pervers
och skrupelfri än han själv, Lucía Hiriart.
Flera år senare, nu som general,
år 1973, iscensatte han en statskupp och bombade regeringspalatset
för att avsätta den socialistiske presidenten, Salvador Allende.
Även om han ofta liknade en blandning av maffiaboss och hallick,
så är sanningen att denne lille general lyckades rädda Chile
från bolsjevikernas härjningar.
I privata sammanhang krävde han att bli kallad "greve".
Han segrade och förde välstånd till Chile, steg till absolut makt,
och gjorde sig själv till en oövervinnerlig miljonär.
I fyra årtionden, var Augusto Pinochet
republiken Chiles framstående, lysande generalkapten.
När myndigheterna äntligen lyckades få honom felaktigt anklagad
för brott och korruption,
bestämde han sig för att fejka sin egen död igen.
Därför slutade han dricka blod i flera månader,
tills hans hjärta slutade slå.
Vad är det, pappa?
-Håll i honom. -Mamma!
Håll honom!
Vad är det, pappa?
Jag klarar det inte själv. Hjälp mig.
-Han mår bara bra. -Han mår inte bra.
Pappa!
Vad är det som händer?
-Pappa! -Ta hans puls.
-Sluta, pappa. -Jag vet inte hur man tar pulsen.
Tack, general.
Mördare.
Heil!
Kniven får inte genomborra mitten av bröstet,
annars kan den skada i hjärtat.
Det vore förödande.
Det är mycket bättre att börja med att skära av halsartärerna.
Det har den extra fördelen att det också kapar stämbanden.
Och på så sätt förhindrar det skrik.
Det sägs att när man smakar den saftiga muskeln
av ett ännu klappande hjärta,
är det svårt att återgå till att vara en vanlig människa.
Det är dags att sova.
Att hitta en mörk, fuktig plats.
En fängelsehåla, kanske. Eller en kloak.
Eller en kvinnas kropp.
Detta milda, jungfruliga, unga ansikte
tillhör i själva verket en våldsam och besvärlig kvinna.
Hon är kärlek. Hon är Gud, ja.
Men mest av allt är hon ung och välsmakande.
Abbedissan lovade att skicka sin bästa exorcistnunna.
En kvinna som inte låter sig omvändas.
En riktig kvinna.
Frun.
Visa mig.
Det här kräket är Fyodor Krassnoff, en lus av rysk härkomst.
-Vad åt han igår? -Samma som idag.
Bara grönsaker. Som alltid.
En kosack smidd av vodka och stål.
Jag fattar inte.
Han säger att han vill dö, han slutar att dricka blod,
och nu ska han ut och jaga?
Det är konstigt.
Han är generalens ende och mest trofaste slav.
Jag vill inte att Augusto dör.
Jag gör vad frun än vill.
Gör en honnör då.
Förbered dig, för mina barn är på väg hit.
För att stjäla från generalen.
För att stjäla från mig.
Ge mig det där.
Dessa fem syskon är allt som återstår av en familj
som regerade över Chile i nästan 20 år.
Nu är de där för att utröna varför deras far bestämt sig
för att jaga hjärtan i storstaden.
Blodbadet var skrämmande.
ARKEN
Pappa borde ha blivit lugnare med åren, men så är det visst inte.
Vi vet inte vem som äter hjärtana.
-Inte? -Nej. Inte alls.
Vad vet du om det?
Samma som du.
-Det är ingen här som dömer dig. -Jag dömer inte dig heller.
Vi är för gamla för att vara så naiva. Vi är alla här av en viss anledning.
Jag hörde att vi skulle få pengar.
Det sa jag bara för att få hit dig, idiot.
-Vad? Så de tänker inte ge oss nåt? -Snälla.
Självklart ger de oss pengar. Slappna av.
Det tänker inte ge oss pengar. Inte en peso.
Vi måste hitta dem själva.
Pengarna är gömda bland papper, dokument och mappar.
Folk är skräckslagna på grund av de här morden.
Vem skulle inte vara det?
De avlägsnar ju hela människohjärtan.
Det är bisarrt.
Hoppas de hittar honom snart.
-Vem? -Mördaren.
-De borde hittat honom nu. -Vem?
Polisen.
Bara de inte snokar här. Det är allt jag önskar.
Vi borde inte behöva vänta hela livet på att få vårt arv.
Det är inte hela livet.
Men vissa lever längre än de borde.
-Tycker du det? -Ja, det gör jag.
De knullade alla kvinnor och alla män.
De kraschade alla bilar, höll alla fester,
och slösade bort statens alla pengar på billigt vin och fejksammet.
De vann krig och grundade landet på nytt.
Och sen blev de maktlösa, berövade på sin ära.
EXTRA KONCENTRERAD CHILISÅS
Hela familjen vet att generalkaptenen är en vampyr.
Den ende i familjen.
Han har inte bitit ett enda av sina barn,
utan föredrar att de lever i enlighet med naturens ordning.
God eftermiddag.
God eftermiddag, general!
Vem sa att vampyrer lever kärlekslösa liv?
Problemet är att kärleken dör innan kroppen dör.
Vampyren vet, tragiskt nog, att kärleken inte varar för evigt.
Detta är den unga kropp som kommer få dem att lida.
Detta vita, oskyldiga kött kommer att förgöra drömmar och orsaka elände.
Hon vet det. Alla vet det.
Det var därför man valde henne.
Hon valdes också för sin fallenhet för matematik.
Hennes förmåga att beräkna obeskrivliga summor.
Hon kunde ha blivit lantmätare eller ingenjör…
men Gud stal hennes hjärta.
Det trodde hon i alla fall.
Heliga Maria, Guds Moder, bed för oss syndare,
nu och i vår dödsstund. Amen.
Hell dig, Maria, full av nåd. Herren är med dig.
Välsignad är du bland kvinnor,
och välsignad är ditt skötes frukt, Jesus.
Vadan detta förtjusande besök?
Vi var oroliga, pappa.
Det var ni säkert.
Jag har stått på dödens brant förr. Vi har sagt farväl många gånger.
Pappa, det är nån som äter hjärtan i Santiago.
Nån?
Det kunde ha varit jag… men det vore inte så logiskt.
Varför skulle jag vilja leva i ett land som föraktar mig?
De föraktar er inte.
Nej.
-Det borde de. -De är otacksamma.
Det är sant. De är otacksamma. Så jävla jobbigt.
Jag medger att jag gjort en del misstag.
Bokföringsfel.
Verkligen?
Ni vet.
-Vet vadå, pappa? -Nej. Vi vet faktiskt ingenting.
Det är en röra.
Varje dag frågar din mamma mig om hemliga bankkonton,
om dolda fastigheter runt om i världen.
Och jag minns ingenting. Vad ska jag göra? Jag minns inte.
Men häromdagen, när jag satt och tänkte, då kom jag ihåg nåt.
Vad då?
Jag har en del gamla böcker i källaren.
Där, med hjälp av en advokat och en före detta minister,
gömde vi en del papper.
Jag vet inte. Konton, kvitton, kontrakt.
Vem vet? De kan vara värda nåt.
Greven har beslutat att ge sin hemliga förmögenhet till sina barn.
Det här är enormt överraskande.
De har väntat så länge. Jag förstår inte.
Jag förstår inte varför han vill kasta bort pengarna från vår framtid.
Pappa?
Varför nu, pappa?
Jag hade glömt. Men nu kom jag ihåg.
Jag frågade dig tusen gånger förr.
Jag mindes aldrig då. Nu minns jag. Det är därför jag berättar för er.
Varför är ni så dystra?
Ni borde vara glada.
Om pappren är värda nåt kan ni dela dem med varandra.
Ge hälften till er mamma och dela på resten.
Jag förstår inte vad han känner för denna kortväxta, hatfyllda kvinna, Lucía,
en lantlolla utstyrd i pälskappa.
Allt hon gjort i livet är sära på benen
och låta en soldat kopulera med henne.
Nu går jag. Jag är trött. Jag tror att jag kommer att dö ikväll.
Jag önskar er alla lycka till. Jag älskar er väldigt mycket.
Av hela mitt hjärta. Jag menar det.
Får jag säga nåt, herr general?
Var så god.
Jag älskar er, general.
Jag älskar er, pappa.
Jag älskar er.
-Jag älskar er. -Jag älskar er, papsen.
Lucía?
Tvinga mig inte att säga såna saker inför barnen.
Jag gillar dig.
Jag tänder på dig. Jag är attraherad av dig… din gamla hora.
Kan du visa mig kanonerna innan du dör?
Kan du få mig att svettas som förr i tiden?
Jag ska rida dig som en stulen häst.
I slutet av 1990 -talet, som tack för sin långa medverkan i skumraskaffärer,
blev Fyodor biten av greven och förvandlades till vampyr.
Han var alltid en hänsynslös mördare
som lärde sig sitt hantverk på School of the Americas
och inrättade koncentrationslägret Villa Grimaldi
under diktaturen, där han med egna händer dödade hundratals revolutionärer.
Har du varit ute och jagat hjärtan?
Nej, frun. Det behöver jag inte.
Otroligt. Butlern och husets dam i en hemlig romans.
Ett uråldrigt men motbjudande brott.
Pappren.
Frun?
Pengarna.
Ursäkta mig.
Vi kan bara förmoda att Lucía vet att Fyodor kan bita henne en dag,
om greven fortsätter att vägra göra det, som han gjort de sista 60 åren.
Varför lyckas jag inte dö?
-För att du inte vill. -Så klart jag vill dö.
Jag har ju levt i 250 år.
Men vi kan leva i 250 år till.
Jag vill inte leva i 250 år till. Herregud.
Varför inte?
För att de kallade mig tjuv.
Man kan kalla en soldat för mördare, eller nåt, men inte för tjuv.
Jag dödade hundratals röda. Hundratals!
Men resten av livet kallar de mig tjuv.
Det är förödmjukande.
Men du stal ju, eller hur?
Vad sägs om det här? Du biter mig.
Och så går vi ut på natten och jagar.
Bara efter blod.
Sen går vi till källaren, där du har hjärtana.
Vi äter upp hjärtana.
Så blir vi unga igen.
Och sen åker vi till ett annat land med nya namn.
Som femtonåringar.
Med en annan armé.
Men jag förstår inte varför jag inte lyckas dö.
Du häller blod i min mat.
Du häller blod i min mat för att hålla mig vid liv.
-Inte sant? -Nej.
"President Allende, armén kommer inte att förråda er!"
Va?
Så sa jag till honom.
Och vad…? Redan nästa dag förrådde jag honom.
Det var min idé.
Ja, men det vet ingen.
Det var en gammal vendetta.
Jag hade ett syfte. Syftet att krossa.
Att krossa anarkisterna.
Att krossa fackföreningarna, republikanerna och de befriade slavarna.
Men så blev du kär i mig.
Vi har varit ihop i 60 år.
Vad mer vill du ha? Du har fått allt. Barn, barnbarn…
Du var drottningen i den här öknen.
Vad har du att klaga på?
Vi tar ett glas konjak varje kväll. Vi pratar. Vi håller hand när vi sover.
Vad vill du mer?
Vara ett odjur som du.
Nej. Det måste finnas fler papper än så här.
På engelska.
Remburser, obligationer, personliga checkar, innehavarpapper…
Såna saker.
Som det här?
Får jag se.
Som det här.
Kommer din väninna?
-Hon är inte min väninna. -Vem kommer?
-Berättade du för din revisor? -Ja.
Han kan inte. Han sänder en assistent.
Nu?
-Som avtalat. -Jag avtalade inget.
-Är hon pålitlig? -Ja. Hon är från en militärfamilj.
-Men hon är kvinna. -Ja.
Ursäkta.
Är hon ung?
-Ja. -Vem bryr sig?
Kan hon tyda detta och inte talar med pressen är hon perfekt.
Måste vi betala henne?
Självklart. Och rejält. Så att hon inte hämnas sen.
Är det här allt?
Jag måste prata med generalen.
Men jag tror inte det.
Så då är vi rika.
Det är vi verkligen.
-Merci. -Låt mig hjälpa er.
Tack.
Godmorgon.
Hej. Äntligen. Pappa!
Va?
Det här är revisorn som ska hjälpa oss.
Vad heter hon?
Carmen.
Carmencita.
Jag är här för att räkna era silvermynt och väga ert guld.
Med diskretion.
Det vore underbart.
Men jag har tyvärr inte mycket kvar. Jag är fattig.
I så fall hittar jag pengar som ni inte visste att ni hade.
-Är det franska? -Ja, ja.
Förlåt men… Förstår ni min barnsliga franska?
Jag verkar ha glömt min Solkungs språk.
Detta förräderiets och krigets språk, det glömmer man aldrig.
Det är möjligt.
Enligt Nya testamentet förstår Gud bara det franska språket.
Och om jag minns rätt,
så står det att Gud lyssnar med kärlek om man viskar i hans öra på franska.
Gud är förälskad i den skönhet han själv har frambringat.
Han är en fåfäng konstnär.
En konstnär som skapade kvinnan… för att vara perfekt.
Det var vackra ord.
Ja.
Vackra ord.
-Tack. -Ingen orsak.
Känn er som hemma.
Ursäkta.
Det rör sig om besatthet.
Det är som att vara ständigt gravid
med vår Herres fiendes barn.
Du tror djävulen kommit in i hans kropp?
-Ja. Det har han. -Hur då?
Ibland hittar han in genom ett sår.
Det händer ibland med soldater på slagfältet.
Andra gånger hittar han in genom anus,
när en man utövar passiv sodomi.
Passa dig.
Min pappa var alltid en patriotisk soldat.
Självklart. Då måste det ha skett genom en stridsskada.
-Javisst. -Självklart.
Du.
Men tänk om han är född så här?
Han kanske är ett av de där djuren…
Ett helvetets djur?
Ja. Som en man utan själ. En hund.
Det finns odjur bland oss.
Djävulens kreatur utan själar.
Bara lite svart rök i bröstkorgen.
Såna odjur kan man inte rädda. Man måste döda dem.
Jag vill inte att pappa lider.
Ärligt talat blir det en hård kamp.
Satan är patetisk och melodramatisk men outtröttlig.
Om min kraft tar slut kan han döda mig.
Jag bryr mig inte.
-Åh. -Jag skojar.
-Raring? -Ja?
Du ska behandla min far med kärlek.
Våld är djävulens väg. Guds kärlek kommer att kväva honom.
Vigvattnet kommer att bränna honom.
När inkräktaren väl flyr kommer din far att vara vid dödens rand.
Sängbunden.
Överlever han, har han alltid haft en själ.
Om det så bara är ett uns av god själ
så tillhör den själen Den Helige Ande, och jag ska rädda den.
Det här dokumentet nämner 12 lägenheter.
Såna placeringar, som ger inkomst utan arbete,
är vanliga i familjer som inte vill arbeta.
Det borde vara 14.
Fjorton.
-Det finns inga uppgifter om det. -Vad?
-Hur kan fastigheter försvinna? -Kom igen.
Tolv, fjorton. Vad är skillnaden?
Nej, vi måste reda ut det här.
Vi pratar om mina pengar här.
-Dina pengar? -Ja, mina pengar.
Tyst. Låt henne jobba i fred.
Stör jag dig?
Nej. Inget stör mig.
Jag älskar att se all avund och allt våld.
Sånt irrationellt beteende leder till att ni förråder varandra.
Min metod är att skapa oreda.
För sen kommer anklagelser och svek att följa.
Så jag stör dig inte?
-Nejdå. -Du stör mig. Jag försöker jobba.
Vad är det som kallas CEMA Chile?
Centret för chilenska mödrar.
Ni avledde pengar från Arméhögkvarteret,
pengar från vapen och utrustning ni sålt, till CEMA Chile, eller hur?
Mamma?
Det finns ingen bokföring om det.
Det står att ordförande för CEMA var presidentens fru. Ni.
Reservmedel överfördes också från ambassadernas kontor,
och från arméstaben till CEMA Chile.
Så bra att den här informationen kom fram.
Jag fattar inte.
Diskuterar vi ditt arv här, mamma?
-Jag är inte död än. -Nej, men du är rätt nära.
Det är bara lager på lager av lögner, mamma.
De lagren av lögner kommer att göra dig rik nu.
Om han tänker dö så måste vi fixa det här.
Jag förstår inte varför ni bråkar så.
Jag överför allt som dyker upp till er, nu meddetsamma.
-Som huset i snön. -Vilket hus i snön?
-I La Parva? -Nej, Aspen.
Förenta staterna?
Nä, nä. Pappa gav mig huset för att ingen av er gillade att åka skidor.
Jag vill gärna lära mig.
Pappa, vi skulle ju dela jämnt?
Ja, fast detta gav han till mig, och ingen annan.
Jag står inte ut med orättvisa.
Jag har studerat ert fall,
och jag läste allt skvaller och förtal…
Ni beordrade visst försvinnanden och mord på tusentals chilenare.
-Jag? -Ja.
Det finns också bevis mot er beträffande hemliga dokument.
Olagliga pengar.
Därför tror jag ni har tillgångar som myndigheterna inte vet om.
Ja. Det var därför jag var tvungen att dö. De ville lägga sig i allt.
Jo. Men ni dog inte när de säger att ni dog.
Även nu kan jag se att ni andas, frisk som en oxe på vårbete.
-Jaså? -Ja.
Det var som…
Kan ni tala om för mig var ni har de här hemliga kontona?
Visst. Jag var tvungen att ta ut pengarna för mina barn jobbar inte.
-Jag ville inte att de svälter ihjäl. -Visst.
-Men tro inte jag är nån tjuv. -Nej.
Tjuvar stjäl det som inte är deras, medan ni använder er makt för att bli rik.
-Just det. -Det är enda sättet att bli rik på.
Jag var en tystlåten general.
En intellektuell.
Tills nån övertygade mig
att jag måste göra en militärkupp och störta den där Allendes marxistregim.
Sen blev jag omgiven av eleganta herrar som luktade eau-de-cologne.
En mycket raffinerad man kom och erbjöd mig pengar.
Jag var villrådig.
Han sa: "Oroa er inte, jag öppnar ett bankkonto åt er i Karibien."
Så jag sa: "Okej."
Lite senare bad han mig om en tjänst.
Han ville köpa statliga företag för en spottstyver.
Det var då jag insåg att det var utpressning.
Efter det kom massor av folk för att prata med mig.
De erbjöd mig mycket pengar. Kort sagt, jag blev rik.
Så rik att Lucía lät installera en kristallkrona över badkaret.
Jag blev också världsberömd för att ha besegrat kommunismen.
Det är synd att ni blev offer för en så avskyvärd manipulation.
Och att ni ovetandes blev indragen i handel med inflytande.
Att ni oavsiktligt tog emot mutor från själlösa affärsmän.
Ja, jag har egentligen varit ett offer i allt det här.
Fast det är svårt att tro eftersom ni är generalkapten.
En hjälte som borde vara smartare än de där affärsmännen.
Självklart.
Har ni funderat på att donera er förmögenhet till välgörande ändamål?
Om jag gjorde det skulle mina barn döda mig.
Men är det inte det ni vill? Att bli dödad?
Jo, visst, men nu…
…har jag bestämt att det vore trevligt att starta ett nytt liv.
Nå, om det är det ni vill, om ni vill upprepa samma fasa,
låt oss då hitta ert kapital bland dessa papper.
Det var en bra poäng.
Jag ställer personliga frågor för att de är nödvändiga för mitt arbete.
Men jag är också nyfiken och vill blottlägga saker med min röst.
Vad bra. Underbart.
Vad tänker ni förstöra i ert nya liv?
Internationella domstolen i Haag.
Och sen… Jag vet inte.
Jag har inte tänkt så mycket på det. Jag beslöt nyss att fortsätta leva.
Det finns inget hemskare än att se en man bli förälskad.
Hoppas min närvaro motiverat er.
Det har den.
Det är värre än en kropp utan hjärta.
Syndfulla män har sagt att min kropp har nåt som lockar till en andra chans.
-Vad är det? -Jag vet inte.
Kanske att jag doftar av papegojblomma.
Det kan också vara ett nytt hormon som förändrar min svettdoft.
Jag kan inte riktigt känna din doft.
Kommer inte pappa och äter?
Vill ni komma in?
Självklart vill jag komma in.
Det här är gammalt blod.
Gamla hjärtan från gamla kroppar.
De kan inte ge liv som färskt blod kan.
Fader vår, som är i himmelen. Helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike.
Ske din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden.
Vårt dagliga bröd giv oss i dag,
Och förlåt oss våra synder
såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro
Och inled oss icke i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo. Amen.
Fader vår, som är i himmelen. Helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike…
Hell dig Maria…
Gå inte ut och jaga, general.
Varför inte?
Slösa inte med min tid. Jag hjälper er att dö.
Tror du jag är så nöjd med dina tjänster då?
Döda röda? Det kan vem som helst göra.
Inte vem som helst.
Jag lärde mina soldater att döda för nöjes skull.
När du brände kvinnors bröst med el,
gjorde du det också med nöje?
Med kärlek, till och med.
Nöjet…
När jag till slut bet dig, då drog du ned byxorna.
Varför gjorde du det?
Gå inte ut på jakt, general.
Kvinnan, revisorn, hon är en nunna.
Hon vill jaga djävulen ur mig.
Men jag…
jag har inget inuti mig.
Inte jag heller.
Vi är båda nattens kreatur.
Och natten är gjord för tjuvar som ni.
Jag gillade att döda.
Ni gillade att stjäla.
Nej, jag gillade också att döda.
Men jag kan inte leva som en bonde, Fyodor.
Jag behöver en fast grund att bygga på. Något gediget.
Jag behöver folk som hjälper mig. Tjänare som du.
Jag orkar inte tvätta smutsiga lakan.
Vilka smutsiga lakan?
De du och Lucía kommer att smutsa ner.
Jag har aldrig rört henne.
Har du inte?
Nej.
Nå, nu kan du röra henne.
Men håll tillbaka dina njutningsskrik.
Det där är så feminint.
Du kan ta min fru. Hon är min gåva till dig.
Gör vad du vill med henne.
Men pengarna är mina.
Får jag ta en bild av er?
Ni och era syskon fängslades 2007 för förskingring…
Vi var politiska fångar.
Visst. Men ni anklagades också för att ha…
Hur tänker ni utföra exorcismen?
Med Guds kärlek.
Men om ni inte får ut demonen?
-Det bestämmer den Helige Ande. -Skit i den Helige Ande.
Vad gör ni om ni inte får ut djävulen?
Jag kan döda honom med en plastpåse.
-Hur då? -Jag trär påsen över hans huvud.
Kväver honom.
-Sen skär jag av… -Hans könsorgan?
-Inte nödvändigtvis. -Skär av alltihop.
Kände ni till de hemliga dokumenten, checkarna och innehavarpappren?
-Är det ett ja? -Ja.
Varför letade ni inte efter dem tidigare,
under alla dessa år då er far var… ett vandrande lik?
De där vänsterdomarna höll ju på med en utredning mot oss.
Det vore dumt att åka och leta efter odeklarerade pengar då.
Men mamma hittade ett sätt att fortsätta ta emot donationer.
Och lite av den välgörenheten nådde oss.
Det är ett stort misstag att äta en äldre kvinnas hjärta.
Det blodet är kallt och tjockt.
Greven har inte varit ute och jagat på åratal.
Han har mist sitt handlag.
Efter 11 september-attackerna år 2001
tvingade den amerikanska senaten flera finansinstitut
att häva banksekretessen för att granska hur terrorism finansieras.
Jävla gringos.
Av en händelse råkade de titta närmare på er familj
och era hemliga konton.
Och så satte de Usama bin Ladins foto bredvid er pappas.
-Hur många konton var det? -125 i USA, mer eller mindre.
Mer eller mindre?
De som domaren hittade. Han grävde inte djupt nog.
Han såg inte de vi hade i Tyskland, på Bahamas eller Gibraltar.
Er far hade flera täcknamn, bland andra Daniel López,
för att dölja sina brott.
Varför valde han ett så banalt namn?
Det är inget kriminellt täcknamn.
Inget artistnamn heller. Det är ett nom de guerre.
För att kriga mot lagarna som skyddar landet mot ekonomiska brott.
Han använde det för…
…för att ha en inkomst i nivå med de hundratals affärsmän
som han hjälpte att bli miljonärer.
Så han tog ett olagligt och banalt namn för att uppfylla ett ädelt mål?
Nå, det må vara en olaglig handling enligt det här otacksamma landets lagar,
men en välsignad gest i den gudomliga rättvisans ögon.
Ni förstår, vår pappa är kampsportexpert och kan hålla andan i tio minuter.
Eller mer.
-Mer? -Pulsen också.
Så på vår mammas födelsedag, när han hade den där incidenten,
gick läkarna till hans rum, kollade puls och andning och dödförklarade honom.
Så nu kan han göra samma sak igen?
Nej. För nu vill han faktiskt dö.
Namnet kanske kom från nån avlägsen släkting.
Eller han kanske dödade nån, nån gång på 80-talet,
en viss Daniel López, brände hans kropp och hivade den i havet från en helikopter.
-Pappa skulle aldrig kunna döda nån. -Naturligtvis inte.
Hans underordnade begick de vidriga våldshandlingarna.
Jag talar om er fars mystiska sinne för humor.
Det är möjligt att generalkaptenen använde namnet på nån försvunnen fånge
för att luras, för att spela ett grymt spratt
som bara Daniel López verkliga mördare skulle kunna förstå.
Men det är omöjligt. Min pappa har inget sinne för humor.
-Jag älskar honom. -Ja, ja.
Tror ni på Gud och allt det där?
Ja. På allt det där.
Jag gick i en katolsk skola.
När Franco dog begick tre nunnor självmord.
Varför låter Gud djävulen leva? Han kunde väl ha dödat honom, eller?
Det är ett mysterium. Men vi lyder vår Herre.
Vi säger att vi fogar oss i att inte förstå hans vägar
för en dag kommer vi att bo i hans kärleks håriga bringa.
-Förstår du? -Självklart.
Men tänk om djävulen är inuti mig?
Jag gillar whisky, män, bilar och dyra skor.
Är det djävulen?
Det är ett rop från Satan.
Och vad har Gud att erbjuda?
Den rena, sanna kärleken.
Min dröm är att en dag få se min evige Guds ansikte.
Men för helvete.
Jag tror Gud vill se om djävulen frestar oss.
Jag blev frestad. Jag gjorde saker… Vällust, det är mitt problem.
Jag är snuskig.
Jättesnuskig.
Förlåt.
Nej. Ingen fara. Jag håller med er.
Jag kom till världen för att träffa djävulen.
För att leva med honom.
Älska honom.
Och för att bli frestad.
Så att han skulle röra mig. Så att jag kunde röra honom.
Och förnedra honom.
Så att han kunde se mig arbeta.
Inget är näringsrikare än en ung kvinnas hjärta.
Det innehåller hormoner, en viss kemikalie som hettar upp den eviga människans blod.
Det senaste offret är absolut inte det.
Men greven beter sig oförutsägbart.
Vet ni att er syster berättat allt för mig?
Vad berättade hon?
Er syster ringde och bad mig komma och rädda er fars tunga, sjudande själ.
En invaderad själ.
Det är precis det vi har bett om under så lång tid.
Alla generaler som vinner krig har rätt att plundra
och skaffa sig en förmögenhet.
Naturligtvis.
Det är sorgligt att se att deras arvingar, såna som ni,
inte kan dela deras ära.
Chiles obesegrade armé,
er far använde den för pengatvätt?
Om ni ser det så, visst.
För flera år sen köpte jag ett stålföretag av armén.
Rätt billigt. Jättebilligt.
För det var bankrutt.
Och några år senare
sålde jag företaget tillbaka till armén, men för tre miljoner dollar.
Det blir omkring… Hur mycket? Typ en vinst på 1000 procent.
Jag vet inte exakt hur mycket. Jag är dålig på matte.
Räddade ni det från konkurs?
Nej, det var bankrutt. Jag gjorde ingenting.
Så den chilenska armén köpte ett bankrutt stålföretag
med er fars checkar?
Japp.
Sen satte ni in de tre checkarna, totalt tre miljoner dollar,
på hemliga bankkonton i Washington, under falska namn.
Japp.
-Japp. -Men allt gjordes i hemlighet.
När det avslöjades åtalades vi inte.
Vi fortsatte att leva som vanligt.
-Glada och fria. -Ursäkta mig.
Ni är fria för att er far hotade med en ny statskupp om ni granskades.
Ja, men på den tiden var alla kristdemokrater överens.
Och det fungerade.
Tre miljoner dollar i personliga checkar. Tre miljoner.
Det låter som en hel del,
men i det stora hela är det försumbart.
Jämför det med Fulgencio Batista eller Ferdinand Marcos.
Jämfört med dem är vår förmögenhet ynklig.
De var verkligen korrupta. Och mördare med.
Er enfald är fascinerande.
"Min far stal mindre än den där andra tjuven."
Så kan bara en skurk säga.
Ett tomt skal som inte tror på experimentet människan.
Tack så mycket.
Finns det fler gömda dokument i det här huset?
Nej.
Hur kom de här dokumenten hit från början? Minns ni det?
De kom med helikopter. Men jag var inte här.
Och sen gömde ni dem i källaren?
Kanske det.
Tänk att behöva dricka blod för att överleva.
-Det måste vara en hemsk uppoffring. -Hemsk.
Plus skammen i att tvingas gömma alla pengar
som krävs för ett liv utan slut.
Men var är stålarna?
Jag har nästan listat ut det. Men säg mig…
-Finns det konton i Panama? -Ja.
-Okej. -Sex.
Sju.
Kan ni överföra pengar från de kontona nu?
Nej.
Vi köpte antika böcker, samlarobjekt.
Min pappa gillade sånt där.
-Vet ni vad jag menar? -Nej, det gör jag inte.
Pappa samlade på en massa skräp.
Han hade Napoleons hatt.
Ett svärd som ägts av O'Higgins.
Och en klänning som tillhört nån fransk drottning.
En sista fråga.
Den där butlern…
Han dricker också blod.
Han är vitryss.
Han dödade tusentals bolsjeviker. De som fanns här i landet.
En hämnd för ryska revolutionen som drev hans familj i exil.
Här undervisade han i tortyr.
Pappa bet honom i benet som tack, och gav honom evigt liv.
Men ni har nog insett att butlern är en brutal man.
Han har bara en testikel. Precis som Hitler.
Han tål inte vanlig mat.
Om han inte äter kött äter han mänsklig avföring. Eller djuravföring.
Det är därför han slickar fårhundarna i anus.
Har ni inte sett det?
Nej.
Inte än.
Ni anklagades för att ha dödat 300 politiska fångar.
Vilken bragd.
Jag är fullständigt oskyldig.
Ni dömdes till 865 års fängelse.
Jag förstår inte att ni är här.
Eller om det finns nån annan med ert namn, som ser ut som ni
och som sitter och avtjänar ert straff.
Jag är bara den jag är.
Den chilenska armén lärde mig att tortyr är en värdefull handling.
Jag följde bara de instruktioner jag fick
när jag utbildades till soldat
av lärare betalda av chilenska staten.
Jag vet vad ni känner.
Vad?
Under tortyr är löftet om smärta mycket effektivare än verklig smärta.
För under den plågsamma väntan löper fantasin amok.
Vad ska ni göra med mig?
Jag ska sticka nåt kallt i er.
Varje år besöker greven sitt gamla presidentpalats
för att se om de äntligen har gett honom en byst.
Inte än.
Det är så småaktigt av dem.
Historien är aldrig rättvis.
Han kommer inte att bita mig.
Det var han som jagade hjärtan den natten.
-Det var jag. -Nej.
Det var jag som var ute och jagade.
Det var han. Han var klädd som generalkapten.
Det var jag. Jag tog hans uniform. Jag.
Det var butlern som gjorde det.
Han klädde sig som generalen.
Fullföljde sina galna idéer om absolut makt.
Han utgav sig för att vara kungen för att få honom dödad.
Han förrådde sitt livs stora kärlek.
Jag ville skrämma dina barn till att komma hit.
-Varför det? -För att döda honom.
Generalen vill dö, men han kan inte.
Varför inte?
Det är nån som inte vill han dör.
Vem?
Jag vet inte… vem.
Du vill att mina barn dödar generalen eftersom du inte klarar det.
Jag kan inte döda honom. Han bet mig.
Du vill stjäla hans förmögenhet och hans kvinna?
Vem är hans kvinna?
Jag.
Jag är hans kvinna.
Inte nu längre. Han verkar vara kär i en ung fransk revisor.
Generalen tycker om fina hästar.
Ursäkta mig.
Jag beordrar dig, Satan, denna världens prins,
erkänn Jesu Kristi makt och styrka.
Han som besegrade dig i öknen,
förgjorde dig i trädgården, överlistade dig på korset.
Och då han uppsteg från graven, bar ditt arvegods till ljusets rike.
Jag beordrar dig, Satan, mänsklighetens bedragare,
att lämna denna Guds skapelse, som du har märkt med ondskans insegel.
Lämna den här mannen, som Gud smorde till att vara ett heligt tempel.
SLUTRAPPORT FAMILJEN PINOCHET
Jag.
Det är dags för mig att åka söderut.
Återigen.
Det är inte det första kriget jag utkämpat på södra halvklotet.
Denna gång är jag tvungen, ty vår käre greve har gått över gränsen.
Kalla mig gärna konservativ,
men denna barnsliga intimitet kan inte tolereras.
Jag trodde att jag skulle kunna berätta den här historien från min sängkammare.
Men nu finns det inga alternativ.
Med de här dokumenten och pengarna kan kyrkan utpressa Chiles armé,
Chiles regering,
och affärsmännen som så ädelt donerade sina pengar, smycken och kontanter
för att hjälpa mamma.
Men Carmen är bara ett barn..
En snorunge.
Hon har ett perfekt psyke.
Vacker och kriminell.
Hon är bättre än jag.
Hon kom för att stjäla.
Vilken slyna.
-Slyna. -Jag berättade allt för henne.
-Hon kommer att stjäla det. Alltihopa. -Det är inte vad han säger.
-Hon tänker utpressa oss. -Nej, din idiot.
Hon kommer stjäla från oss och håna oss. De andra utpressar hon.
-Var det enda kopian? -Vi måste kolla hennes rum.
Och stålarna? Var är stålarna?
Kollade nån hennes väska?
-Jag fattar inte. -Hon ska döda honom.
-Nunnan? -Sen kommer de ge mig skulden.
Hon har pålar och silverhammare.
-Plus vigvatten och annan skit. -Va?
Hon har pålar och silverhammare.
-Är du döv? -Mig dödar hon inte.
Det gör hon inte.
Jag blev lurad en gång. Aldrig mer.
-Och mamma? Var är hon? -Hon är med Fyodor.
Mig dödar hon inte heller. Jag låter inte den snorungen döda mig.
-Du måste döda henne. -Jag kan inte.
Generalen dödar mig först.
Är du mer lojal mot honom än mot mig?
Låt mig bita er.
-Nej. -Nu. Låt mig bita er nu.
Det är jag som är drottningen.
Skärp dig nu.
Jag är en främling i detta sekel.
För dig är jag evigt liv.
Om du ska bita mig, då vill jag att du dödar generalen först.
Ursäkta mig.
Jag vill att du vinner ett krig…
Va?
Släpp… släpp mig!
Margaret?
Vem är den lyckliga damen?
Jag har ingen aning.
Vi träffades nyss. Vi ska på semester.
Klä på er.
Trevligt att träffas. Jag trodde ni var död.
Men det finns visst ännu urgamla människor som jag.
Varför bet ni henne?
För att… hon är min älskling.
Jag är er kärlek, greve.
Er äldsta kärlek.
För länge sen var jag säsongsarbetare
i vingårdarna i Sydfrankrike.
Det var ett hårt liv, men jag svalt inte ihjäl.
Ibland sökte sig sjömännen från Marseille
ut på fälten för att lätta på trycket med bondflickorna,
som de kunde hitta bland löken eller druvorna.
De var grymma män.
Han våldtog mig, förstås.
Men konstigt nog var han mest intresserad av min hals.
Medan han begick sitt brott sa han sitt namn om och om igen.
-Strigoi. -Strigoi.
Han sa att han var slavhandlare.
Att jag skulle vara hans slav för alltid.
Några månader senare insåg jag att Strigoi hade gjort mig till vampyr.
Och hade gjort mig med barn.
Lyckligtvis återvände Strigoi till vingården så ofta han kunde.
Jag ville träffa honom igen och tacka honom för allt detta.
Genom den romantiska förbindelsen föddes ett vackert barn.
Som jag inte kunde ta hand om.
Den 25 februari 1766 kom du ut ur min mage.
I korgen lämnade jag dig
en lapp med ditt namn.
Jag, Margaret Roberts, den fallna bondflickan, levde många liv.
Jag korsade Engelska kanalen.
Och 1951 gifte jag mig med Denis Thatcher och tog hans namn.
De kallade mig Järnladyn.
Den obevekliga Margaret Thatcher.
Du visste aldrig vem din mor var.
Och jag hörde aldrig något från dig, trots att jag letade i två århundraden.
I Falklandskriget
beslöt du att hjälpa oss, utan att veta att jag,
din mamma, var premiärministern.
Åratal senare utfärdade en spansk domare
en internationell häktningsorder mot dig
för nåt fuffens med mänskliga rättigheter och du greps i London.
Jag besökte dig i Virginia Waters
för att tacka dig för det du gjort för England,
och då kände jag igen dig, men jag sa inte ett ord.
Budskapet är enkelt. Generalen måste gå fri.
Han är en stark vän till Storbritannien.
En kär allierad som stödde oss under Falklandskriget.
Han gav oss viktiga militära underrättelser om den argentinska fienden.
Pinochet bör lagföras i Chile, inte i England.
Du är vampyren Strigois son.
Och jag är ditt livs kärlek.
Och nu börjar vi vårt liv tillsammans.
Men först måste du eliminera henne.
Nej.
Jag lät dig ta den där kyrkslampan för att återuppliva din livslystnad.
Det var effektivt och mycket rörande,
men nu måste hon dö och du ska döda henne.
Oroa dig inte. Ingen förstår kärleken mellan mor och son.
Lucía.
Din gamla hora. Jävla surfitta.
Jag visste att du var ute efter min man.
Tilltala mig inte så, infödingskvinna.
Jag stjäler honom inte. Han är min.
Bet du henne?
Du har knappt träffat den här tjuven och så biter du henne?
Sluta tjata. Du stinker av Fyodor.
Man känner stanken ända hit.
Förrädare.
-Så mamma kommer heller aldrig att dö? -Och nu Carmencita.
Vi är körda. Vi får ingenting.
Va?
Om pappa inte dör får vi aldrig nåt.
Och om de dödar varann?
-Varför skulle de det? -För pengarna?
Nej. De älskar och hatar varann. De är en annan art.
En överlägsen art.
Varför dödar vi dem inte?
Ska du döda fyra vampyrer?
Jag tänker inte döda mamma.
Sydamerika.
Grevens hemliga boudoir är en plats för ren nostalgi.
En löjlig rekonstruktion av hovets liv i Frankrike
före det revolutionära skräckväldet.
Det är hans tidsmaskin.
Och nu är Carmen hans drottning, utklädd till…
Marie Antoinette!
Nu är hon er.
Precis som alla män, är min son en idiot som aldrig förstått sig på kvinnor.
Han har älskat många och bränt flera
men hade aldrig haft vett nog att genomskåda en så uppenbar plan.
Din hemske gamle gubbe.
Din utfattige gamle man.
Din hjärtlöse gamle man!
Så förargligt.
Du vet inte hur man vinner krig.
Det är sant, skönhet och förstånd går inte ihop.
Slutet på den här löjliga historian.
Hon offrade sitt liv för att utföra den helige Andes uppdrag.
En perfekt religiös fanatiker.
Vår kyrka måste återuppstå,
såsom vår Herre Jesus Kristus.
Amen, monsignore.
När du väl är klar med rapporten måste du besegra Satan
och döda vampyren.
Och om du hittar nåt innehavarpapper
som kan vara vår kyrka till nytta, då tar du det.
Banker, kontonummer, företag, dokument undertecknade av viktiga personer,
ministrar, affärsmän, vem de än är… låt dem tala.
Okej.
pSka vi?
Pappa?
Pappa.
Så himla jobbigt…
Ska vi?
Pappa?
Flocken av borgarbrackor som kom för att plundra det här stället
anade inte att husets verkliga skatt
var hela tiden böckerna som min son samlat under sitt långa liv.
Napoleons brev till sin bror.
Darwins dagböcker.
Förstautgåvan av Hitlers Mein Kampf.
Chiles självständighetsförklaring.
Och flera andra dyrgripar som vi ska sälja på auktion för miljontals pund.
Detta är vad greven lyckades uppnå.
Utöver dödandet var hans livsverk att göra oss till girighetens hjältar.
ARKEN
Det är vida bekant att vampyrhjärtan är de mest välsmakande.
De är också effektivast på att förnya våra kroppar.
Det är svårt att förklara, men varje hjärtfiber som faller ner genom våra bröst
gör oss yngre.
Min son föredrog att bli kvar i detta land av ruiner.
Jag hade inget val.
Barn idag gör som de vill.
Han säger att den farligaste typen av vänsterfolk
redan är här.
Vi får se.
Det kanske blir intressant,
att vara rik i de fattigas land.
Om du vill få något sagt, ska du be en man.
Om du vill få något gjort, ska du be en kvinna.
SLUT
Undertexter: Daniel Olsson