Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MIN VEI - EN SOLDATS ERINDRINGER
GREVEN AV CHILE
Vår kjære greve har smakt menneskeblod
fra alle verdenshjørner.
Engelsk blod er hans favoritt.
Han sier at det har et hint av Romerriket.
Et snev av vikinghud.
Det er vanskelig å definere.
Et bittert blod. Og mørkt.
Greven har dessverre også smakt
blod fra Sør-Amerika, arbeidernes blod.
Han anbefaler det ikke.
Han sier det er beskt, med nese av hund.
En plebeiisk duft som klistrer seg til leppene og ganen i ukevis.
Hele denne farsen begynte for århundrer siden.
I Frankrike, selvfølgelig.
Unge Claude Pinoche bodde i nesten tjue år
på et gammelt barnehjem i Paris.
Ingen visste hvem foreldrene hans var.
Senere ble han en stolt offiser i Ludvig XVIs hær.
På kveldstid drakk han og jaget skjøgene som jobbet på vertshusene.
Helt til soldaten Pinoche en dag oppdaget sin sanne identitet.
Neste morgen fortalte de prostituerte ham
at han i fylla hadde bitt en av de andre horene i halsen.
Jeg husker ikke dette. Det er ikke sant.
Selv om det er det, husker jeg det ikke.
-Hva er dette? -Du skal dø.
-Hva gjør dere? -Du skal dø!
Kort tid etter startet revolusjonen mot Ludvig XVI.
Og i stedet for å forsvare kongen,
deserterte Pinoche.
Han utga seg for å være revolusjonær,
kledd som en bonde.
Han så adelen bli offentlig giljotinert.
Han så bladet falle på Marie Antoinette.
Lenge leve friheten!
Han besluttet å bruke kreftene sine til å bekjempe alle revolusjoner.
En evig undersått av sin halshuggede konge.
Det første han gjorde var å forsvinne fra historien.
Han deltok i sin egen begravelse.
Farvel, Claude Pinoche.
Han skjendet graven til en kvinne og stjal hodet.
Han åpnet dronningens grav.
Han tok hodet og erstattet det med det han hadde stjålet.
Så flyktet han fra Frankrike med litt penger og forsvant.
Mange år senere dukket vampyren Pinoche opp igjen
og kjempet mot revolusjonene i Haiti, Russland og Algerie.
Men han ble lei av å være en enkel soldat og bestemte seg for å bli hærfører.
Og for dette valgte han et land uten en konge.
Et ubetydelig hjørne av Sør-Amerika.
Jeg, fenrik Augusto Pinochet Ugarte, sverger…
I 1935 gjenoppsto han under sitt endelige navn
i dette fedreløse bønders land, Chile.
…utføre mine plikter, i tråd med lover og regler.
Å adlyde ordre…
Målet hans var klart. Å bli konge.
…å være en modig og hederlig soldat…
Men han trengte en kvinne ved sin side.
Han valgte en kvinne som var mer pervers
og skruppelløs enn ham selv, Lucía Hiriart.
Mange år senere, nå som general,
gjennomførte han i 1973 et statskupp og bombet regjeringsbygningen
for å avsette den sosialistiske presidenten Salvador Allende.
Selv om han så ut som en hallik i skinnet til en mafioso fra en bananrepublikk,
er sannheten at denne lille generalen reddet Chile
fra en bolsjevikisk invasjon.
Privat krevde han å bli kalt "greve".
Han erobret og brakte velstand til Chile, steg til absolutt makt
og gjorde seg selv til en uovervinnelig millionær.
I fire tiår var Augusto Pinochet
Chiles fremragende og briljante generalkaptein.
Da myndighetene endelig hadde ham for forbrytelser og korrupsjon,
bestemte han seg for å forfalske sin egen død igjen.
Han sluttet å drikke blod i flere måneder,
helt til hjertet sluttet å slå.
Hva er i veien, pappa?
-Ta tak i ham. -Mamma!
Hold ham!
Hva er galt, pappa?
Jeg klarer det ikke alene. Hjelp meg.
-Det går bra med ham. -Han er ikke bra.
Pappa!
Hva skjer?
-Pappa! -Ta pulsen hans.
-Slutt, pappa. -Jeg kan ikke ta pulsen på noen.
Takk, general.
Morder!
Heil!
IKKE-GLOBALT CHILE
Kniven må ikke stikkes midt i brystet,
for å unngå å punktere hjertet.
Det ville vært ødeleggende.
Det er bedre å begynne med å skjære over halsens arterier.
Det har den fordelen at det også kutter stemmebåndene,
og dermed forhindrer skrik.
Det sies at etter å ha smakt et hjerte som fortsatt banker,
er det vanskelig å bli et normalt menneske igjen.
Det er på tide å sove.
Å finne et mørkt, fuktig sted.
Et fangehull, kanskje. Eller en kloakk.
Eller en kvinnes kropp.
Dette uskyldige, jomfruelige, unge ansiktet
er i virkeligheten en voldelig, vanskelig kvinne.
Hun er kjærlighet. Hun er Gud, ja.
Men mest av alt er hun ung og deilig.
Abbedissen lovet å sende sin beste eksorsist-nonne.
En dame som ikke er til å vende.
En ekte kvinne.
Frue.
La meg se.
Dette svinet er Fyodor Krassnoff, en pest av russisk herkomst.
-Hva spiste han i går? -Det samme som i dag.
Bare grønnsaker. Som alltid.
En kosakk formet av vodka og stål.
Jeg forstår ikke.
Han sier at han ønsker å dø, han slutter å drikke blod,
og nå drar han på jakt?
Det er merkelig.
Han er generalens eneste og mest lojale slave.
Augusto må ikke dø.
Jeg står til din tjeneste, frue.
Gjør honnør, da.
Gjør deg klar. Barna mine kommer.
For å stjele fra generalen.
For å stjele fra meg.
Tillat meg.
Disse fem søsknene er siste rest av en familie
som regjerte i Chile i nesten tjue år.
Nå er de der for å finne ut hvorfor
faren jaktet på hjerter i storbyen.
Blodbadet var skremmende.
ARK
Skulle tro pappa ville roe seg på sine gamle dager, men nei.
Vi vet ikke hvem som spiser hjertene.
-Gjør vi ikke det? -Nei, slett ikke.
Hva vet du?
Det samme som deg.
-Ingen her dømmer deg. -Jeg dømmer ikke deg heller.
Vi er for gamle til å være så naive. Vi er alle her av en grunn.
Jeg kom for pengene de skulle gi oss.
Jeg sa det bare for å få deg hit.
-Så vi får ingenting? -Ærlig talt.
Klart vi får penger. Slapp av.
Vi får ingenting. Ikke én peso.
Vi må finne pengene selv.
Pengene er skjult i papirer, dokumenter og mapper.
Folk er skremt etter disse drapene.
Hvem ville ikke vært det?
Menneskehjerter blir fjernet.
Det er merkelig.
Jeg håper de finner ham snart.
-Hvem? -Morderen.
-De burde ha tatt ham nå. -Hvem?
Politiet.
Jeg vil ikke at de skal komme hit og snoke.
Man skal ikke behøve å vente evig for å nyte arven sin.
Nå overdriver du.
Men noen lever lenger enn de burde.
-Tror du det? -Det gjør jeg.
De knullet alle kvinnene og alle mennene.
De krasjet alle bilene, holdt alle festene
og sløste bort statens penger på billig vin og imitert fløyel.
De vant kriger og grunnla landet på nytt.
Og så ble de maktesløse, fratatt sin ære.
EKSTRA KONSENTRERT CHILIPEPPER
Hele familien vet at generalkapteinen er en vampyr.
Den eneste i familien.
Han har ikke bitt noen av barna sine,
han foretrekker at de lever i samsvar med naturens orden.
God ettermiddag.
God ettermiddag, general!
Hvem har sagt at vampyrer lever kjærlighetsløse liv?
Problemet er at kjærligheten dør før kroppen dør.
Vampyren vet, tragisk nok, at kjærligheten ikke er evig.
Dette er den unge kroppen som får dem til å lide.
Dette hvite, uskyldige legemet vil ødelegge drømmer og bringe elendighet.
Hun vet det. Alle vet det.
Det var derfor hun ble valgt.
Hun ble også valgt for sitt matematiske talent.
Hennes evne til å regne ut ubeskrivelige summer.
Hun kunne ha blitt landmåler eller ingeniør,
men Gud stjal hjertet hennes.
Det trodde hun i hvert fall.
Hellige Maria, Guds mor, be for oss syndere.
Nå og i vår dødstime. Amen.
Ave Maria, full av nåde. Herren er med deg.
Velsignet er du blant kvinner, og velsignet er ditt livs frukt, Jesus.
Hva skyldes dette herlige besøket?
Vi var bekymret, pappa.
Ja visst.
Jeg har vært på dødens rand før. Vi har tatt farvel mange ganger.
Noen spiste hjerter i Santiago.
Noen?
Det kunne ha vært meg, men det ville ikke ha vært smart.
Hvorfor skulle jeg ville leve i et land der jeg er hatet?
De hater deg ikke.
Nei.
-Det burde de. -De er utakknemlige.
Ja. De er utakknemlige. For en plage.
Men jeg har gjort noen feil.
Regnskapsfeil.
Jaså?
Vel, dere vet.
-Vet hva, pappa? -Nei. Vi vet faktisk ingenting.
Det er et rot.
Moren deres spør meg hver dag om hemmelige bankkontoer
og skjulte eiendommer rundt om i verden.
Og jeg husker ingenting. Hva kan jeg gjøre? Jeg aner ikke.
Her om dagen kom jeg imidlertid på noe.
Hva?
Jeg har noen gamle bøker i kjelleren.
En advokat og en tidligere minister hjalp meg å gjemme noen papirer der.
Kontoer, kvitteringer, kontrakter.
Hvem vet? Kanskje de er verdt noe.
Greven vil gi den hemmelige formuen sin til barna sine.
Dette er svært overraskende.
Ventetiden har vært evig. Jeg forstår ikke.
Jeg forstår ikke hvorfor han vil gi bort pengene fra fremtiden vår.
Pappa?
Hvorfor nå, pappa?
Jeg hadde glemt det. Men kom på det nå.
Jeg har spurt deg tusen ganger.
Jeg kom ikke på det før nå. Det er derfor jeg forteller dere det.
Hvorfor så triste?
Dere burde være glade.
Hvis papirene er verdt noe, kan dere dele dem mellom dere.
Gi halvparten til moren deres, og del resten.
Jeg forstår ikke hva han ser i denne lille, hatefulle kvinnen, Lucía,
en bonde kledd i pels.
Alt hun har gjort, er å spre beina for en soldat.
Nå drar jeg. Jeg er sliten. Jeg tror jeg kommer til å dø i kveld.
Jeg ønsker dere alle lykke til. Jeg er veldig glad i dere.
Av hele mitt hjerte. Virkelig.
Får jeg snakke fritt, general?
Vær så god.
Jeg er glad i deg, general.
Jeg er glad i deg.
-Glad i deg. -Glad i deg.
-Glad i deg, pappa.
Lucía?
Ikke få meg til å si sånt foran barna.
Jeg liker deg.
Du tenner meg. Jeg er tiltrukket av deg, din gamle tøs.
Kan du vise meg kanonene før du dør?
Få meg til å svette slik du pleide?
Jeg skal få deg til å svette som en gris.
På slutten av 1990-tallet, som takk for lang tjeneste med skittent arbeid,
ble Fyodor bitt av greven og forvandlet til en vampyr.
Han var alltid en nådeløs morder
som lærte håndverket sitt på School of the Americas,
og opprettet konsentrasjonsleiren Villa Grimaldi under diktaturet.
Han drepte hundrevis av opprørere med egne hender.
Var det du som jaktet på disse hjertene?
Nei, frue. Det trenger jeg ikke.
Utrolig. Butleren og husets frue i en hemmelig romanse.
En eldgammel, men frastøtende forbrytelse.
Dokumentene.
Frue?
Pengene.
Unnskyld meg.
Vi kan bare anta at Lucía vet at Fyodor kan bite henne en dag,
hvis greven nekter å gjøre det, slik han har gjort de siste seksti årene.
Hvorfor kan jeg ikke dø?
-Fordi du ikke vil det. -Selvsagt vil jeg det.
Jeg har levd i 250 år.
Og vi kan leve i 250 år til.
Jeg vil ikke leve i 250 år til. Herregud.
Hvorfor ikke?
Fordi de kalte meg en tyv.
Du kan kalle en soldat en morder, hva som helst, men ikke en tyv.
Jeg drepte hundrevis av røde. Hundrevis!
Men de vil kalle meg en tyv for resten av livet. De ydmyket meg.
Men du stjal, ikke sant?
Jeg foreslår at du biter meg.
Og vi drar ut i natt for å jakte.
Bare blod.
Så går vi ned i kjelleren, der du oppbevarer hjertene,
og vi spiser dem.
Og vi blir unge igjen.
Vi drar til et annet land med nye navn.
Som femtenåringer.
Med en annen hær.
Men jeg forstår ikke hvorfor jeg ikke klarer å dø.
Du har blod i maten min.
Du har blod i maten for å holde meg i live.
-Ikke sant? -Nei.
"Hæren forråder deg ikke, president Allende!"
Hva?
Det var det jeg sa til ham.
Og så? Dagen etter forrådte jeg ham.
Det var min idé.
Ja, men ingen vet det.
Det var en gammel vendetta.
Jeg hadde et oppdrag. Det var å knuse.
Å knuse anarkistene.
Å knuse fagforeningsfolkene, republikanerne og de frigjorte slavene.
Men du ble forelsket i meg.
Vi har vært sammen i 60 år.
Hva mer ønsker du? Du har hatt alt. Barn, barnebarn…
Du har vært ørkenens dronning.
Hva klager du over?
Vi tar et glass konjakk hver kveld, vi snakker og sover hånd i hånd.
Hva mer vil du?
Å være et beist som deg.
Nei. Det må finnes flere papirer.
På engelsk.
Bankbrev, obligasjoner, sjekker, ihendehaverpapirer…
Slike ting.
Slik som dette?
La meg se.
Slik som dette.
Kommer venninnen din?
-Hun er ikke venninnen min. -Hvem?
Kontaktet du revisoren?
Ja. Han kan ikke komme. Han sender assistenten.
Nå?
-Vi var enige om det. -Ikke jeg.
-Kan vi stole på henne?
-Ja. Hun er fra en militærfamilie. -Men kvinne.
-Ja. -Unnskyld meg.
Er hun ung?
-Ja. -Hva så?
Om hun forstår dette og ikke går til pressen, er hun perfekt.
Må vi betale henne?
Selvfølgelig, og mye, så hun ikke vil hevne seg etterpå.
Er dette alt?
Jeg må sjekke med generalen.
Men jeg tror ikke det.
Da er vi rike.
Det er vi.
-Merci. -Tillat meg.
Takk.
God morgen.
Hallo. Endelig. Pappa!
Hva?
Dette er revisoren som skal hjelpe oss.
Hva heter hun?
Carmen.
Carmencita.
Jeg er her for å telle sølvmyntene dine og veie gullet ditt.
Diskret, selvsagt.
Det ville vært fantastisk.
Men jeg har ikke mye igjen. Jeg er fattig.
I så fall finner jeg penger du ikke engang visste at du hadde.
-Er det fransk? -Ja.
Tilgi meg. Forstår du min barnslige fransk?
Jeg glemmer visst Solkongens språk.
Det er forræderiets språk.
Og man kan aldri glemme krigen.
Kanskje.
Etter Det nye testamentet forstår Gud bare fransk.
Og hvis jeg husker riktig,
står det at Gud lytter kjærlig til dem som hvisker ham i øret på fransk.
Gud elsker skjønnheten han selv har skapt.
Han er en forfengelig kunstner.
En kunstner som skapte kvinner til å være perfekte.
Så vakkert sagt.
Ja.
Veldig vakkert.
-Takk. -Selvsagt.
Føl deg som hjemme.
Unnskyld meg.
Det må være en besittelse.
Det er som å være befruktet av Herrens fiende.
Tror du djevelen kom inn i kroppen hans?
-Ja. -Hvordan?
Han kan finne vei inn gjennom sår.
Det skjer med soldater på slagmarken.
Han kan også finne veien gjennom anus,
når en mann penetreres under sodomi.
Pass på hva du sier.
Pappa var alltid en patriotisk soldat.
Selvsagt. Det må ha skjedd gjennom et kampsår.
-Ja. -Selvsagt.
Men du,
hva om pappa ble født slik?
Kanskje han er et av de dyrene…
Et dyr fra helvete?
Ja. En mann uten sjel. En hund.
Det finnes beist blant oss.
Djevelens skapninger uten sjel,
bare svart røyk i brystet.
De kan ikke reddes. Alt du kan gjøre, er å drepe dem.
Pappa må ikke lide.
Det blir en hard kamp.
Satan er patetisk og melodramatisk, men utrettelig.
Hvis jeg går tom for krefter, kan han drepe meg.
Jeg bryr meg ikke.
Jeg tuller.
-Du? -Ja?
Behandle pappa med kjærlighet.
Vold er djevelens metode. Guds kjærlighet vil kvele ham.
Det hellige vannet vil brenne ham.
Når inntrengeren flykter i ydmykelse, vil faren din være døende.
Han blir sengeliggende.
Hvis han overlever, har han alltid hatt en sjel.
Og om det bare er et snev av god sjel,
tilhører den Den hellige ånd, og jeg vil redde den.
Dette dokumentet nevner tolv leiligheter.
Investeringer som gir inntekt uten arbeid, er vanlige blant dem som ikke vil jobbe.
Det skal være fjorten.
Fjorten.
-Det er ikke registrert her. -Hva?
-Hvordan kan eiendommer forsvinne? -Kom igjen.
Tolv eller fjorten, ikke så nøye.
Dette må avklares.
Vi snakker om pengene mine her.
-Dine penger? -Ja, pengene mine.
Stille. La henne jobbe i fred.
Plager jeg deg?
Nei. Tvert imot.
Jeg elsker å se slik sjalusi og vold.
Denne irrasjonaliteten får dere til å forråde hverandre.
Min strategi er å så forvirring.
Det fører til angiveri og svik.
Jeg plager deg ikke?
Du plager meg. Jeg prøver å jobbe.
Hva er CEMA Chile?
Senter for chilenske mødre. Alt står der.
Du flyttet penger fra Hærens hovedkvarter,
som kom fra salg av våpen og utstyr, til CEMA Chile, ikke sant?
Mamma?
Det finnes ingen regnskapsdokumenter.
Det står at presidenten for CEMA var førstedamen, altså deg.
Midler ble overført fra ambassadenes attachékontorer,
fra generalstaben til CEMA Chile.
Så bra at denne informasjonen kom frem.
Jeg forstår ikke.
Diskuterer vi arven din her, mamma?
-Jeg er ikke død ennå. -Men du er ganske nær.
Det er bare lag på lag med løgner, mamma.
De løgnene vil gjøre deg til millionær.
Hvis han skal dø, må vi fikse dette.
Jeg skjønner ikke hvorfor dere krangler.
Jeg overfører alt som dukker opp til dere.
-Som vinterhytta. -Hvilken vinterhytte?
-I La Parva? -Nei, Aspen.
USA?
Ikke tale om. Pappa ga meg den hytta fordi ingen av dere likte å stå på ski.
Jeg vil lære.
Skulle vi ikke dele likt?
Ja, bortsett fra at han ga den til meg, og kun meg.
Jeg tåler ikke urettferdighet.
Jeg har sett på saken din.
Det var motbydelige fornærmelser.
Du skal ha beordret forsvinningen og drapet på tusenvis av chilenere.
-Jeg? -Ja.
Det er bevis mot deg angående hemmelige dokumenter og ulovlig tilegnede penger.
Av den grunn tror jeg at du har eiendeler skjult for loven.
Ja. Derfor måtte jeg dø. De ville blande seg i alt.
Ja, men du døde ikke den gangen.
Jeg ser at du puster tungt, som en okse om våren.
-Ja? -Ja.
Tenk det!
Kan du si meg hvor vi finner disse hemmelige kontoene?
Ja. Jeg måtte ta ut pengene fordi barna mine ikke kan jobbe.
-Jeg vil ikke at de skal sulte i hjel. -Ja visst.
-Men ikke tro at jeg er en tyv. -Nei.
Tyver stjeler det som ikke er deres, mens du bruker evnen din til å bli rik.
-Akkurat. -Som er den eneste måten.
Jeg var en fåmælt general.
En intellektuell.
Helt til noen overbeviste meg
om å gjøre et militærkupp for å styrte Allendes marxist-leninistiske regime.
Etter det var jeg omgitt av raffinerte herrer som luktet parfyme.
En svært raffinert mann tilbød meg penger.
Jeg var rådløs. Han sa: "Slapp av.
Jeg åpner en bankkonto for deg i Karibia."
Jeg sa: "Greit."
Ikke lenge etterpå ba han om en tjeneste.
Han ville kjøpe statseide selskaper for småpenger.
Det var da jeg innså at han utpresset meg.
Etter det strømmet folk til for å snakke med meg.
De tilbød meg verden. Kort fortalt ble jeg rik.
Så rik at Lucía fikk en lysekrone over badekaret.
Jeg ble også verdenskjent for å ha beseiret kommunismen.
Det er synd at du ble offer for slik foraktelig manipulasjon,
at du uten å vite det var involvert i påvirkningshandel.
Og utilsiktet mottok penger fra sjelløse forretningsmenn.
Ja, jeg har vært et offer i alt dette.
Selv om det er vanskelig å tro siden du er generalkaptein.
En helt som skal være smartere enn de forretningsmennene.
Selvsagt.
Har du vurdert å donere formuen til kirkelige veldedige organisasjoner?
Gjorde jeg det, ville ungene mine drept meg.
Er det ikke det du vil? Å bli drept?
Ja, men nå…
Jeg har bestemt meg for at jeg vil starte et nytt liv.
Hvis du vil gjenta grusomhetene,
la oss finne formuen tapt i disse papirene.
Godt poeng.
Jeg stiller personlige spørsmål fordi de er relevante for arbeidet mitt.
Men jeg er også nysgjerrig og liker å avsløre ting med stemmen min.
Det er flott. Fantastisk.
Hva har du tenkt å ødelegge i ditt nye liv?
Den internasjonale domstolen i Haag.
Og så vet jeg ikke.
Jeg har ikke tenkt over det, jeg bestemte meg nylig for å leve videre.
Det finnes ikke noe mer grusomt enn å se en mann forelske seg.
Jeg håper jeg inspirerte deg.
Det gjorde du.
Det er verre enn å se en kropp uten hjerte.
Syndens menn har sagt at kroppen min har noe som innbyr til en ny sjanse.
-Hva er det? -Jeg vet ikke.
Kanskje jeg dufter paradisfuglblomst.
Det kan også være et nytt hormon som endrer duften av svetten min.
Jeg kan ikke kjenne duften av deg.
Kommer pappa ned til lunsj?
Kommer du inn?
Selvfølgelig.
Dette er gammelt blod.
Gamle hjerter fra gamle kropper.
De kan ikke gi liv på samme måte som friskt blod.
Vår Fader i himmelen, helliget være ditt navn.
La riket ditt komme. Må din vilje skje på jorden og i himmelen.
Gi oss vårt daglige brød.
Forlat oss vår skyld, slik vi forlater våre skyldnere.
Ikke la oss falle i fristelse, men frels oss fra det onde. Amen.
Vår Fader i himmelen, helliget være ditt navn.
La riket ditt komme…
Ave Maria…
Ikke dra på jakt, general.
Hvorfor ikke?
Ikke kast bort tiden min. Jeg hjelper deg med å dø.
Tror du jeg er fornøyd med arbeidet ditt?
Drepe røde? Alle kan gjøre det.
Nei, ikke alle.
Jeg lærte soldatene mine å drepe for nytelsens skyld.
Brant du kvinners bryst med elektrisitet også for nytelse?
Med kjærlighet, endatil.
Nytelse…
Da jeg til slutt bet deg, dro du ned buksene.
Hvorfor gjorde du det?
Ikke dra på jakt, general. Den kvinnen, revisoren, er nonne.
Hun vil drive djevelen ut av meg.
Men jeg
har ingenting inni meg.
Ikke jeg heller.
Vi er nattens beist.
Og natten er skapt for tyver som deg.
Jeg likte å drepe.
Du likte å stjele.
Nei, jeg likte også å drepe.
Men jeg kan ikke leve som en bonde.
Jeg trenger et fundament å bygge på. Noe solid.
Jeg trenger folk til å hjelpe meg. Tjenere som deg.
Jeg orker ikke å vaske skitne laken.
Hvilke skitne laken?
De du og Lucía vil tilsmusse.
Jeg har aldri rørt henne.
Har du ikke?
Nei.
Det er bare å røre henne.
Men hold igjen gledeshylene.
De er altfor feminine.
Du kan beholde konen min. Hun er min gave til deg.
Gjør med henne som du vil.
Men pengene er mine.
Kan jeg ta et bilde av deg?
Du og søsknene dine ble fengslet i 2007 for underslag…
Vi var politiske fanger.
Selvsagt. Du ble også beskyldt for å slå…
Hvordan utfører du eksorsismen?
-Med Guds kjærlighet. -Hva om du ikke får demonen ut?
-Det avhenger av Den hellige ånd. -Drit i den ånden.
Hva er planen om du ikke får djevelen ut?
Å drepe ham med en plastpose.
-Hvordan? -Jeg kveler ham med en pose over hodet.
-Og kutter… -Kjønnsorganet?
-Det er ikke nødvendig. -Kutt av alt.
Visste dere om de hemmelige dokumentene, sjekkene og ihendehaverobligasjonene?
-Ja? -Ja.
Hvorfor lette dere ikke etter dem før, i alle årene faren deres har vært død?
Vi var under etterforskning av de venstreorienterte dommerne.
Det var ikke klokt å lete etter svarte penger.
Uansett, mamma fant en måte å fortsette å motta donasjoner på.
Og noen av donasjonene fant veien til oss.
Det er en tabbe å spise en eldre kvinnes hjerte.
Dette blodet er kaldt og tykt.
Greven har ikke vært på jakt på årevis.
Han har mistet grepet.
Etter angrepet på tvillingtårnene i 2001
tvang det amerikanske senatet flere finansinstitusjoner
til å bryte taushetsplikten for å finne ut hvordan terrorisme ble finansiert.
Jævla gringoer.
De la merke til denne familien og kontoene under falske navn.
Så plasserte de bildet av Osama bin Laden ved siden av din fars.
-Hvor mange kontoer var det? -Omtrent 125 i USA.
Omtrent?
De dommeren fant. Men han gravde ikke dypt nok.
Han fant ikke kontoene i Tyskland, Bahamas eller Gibraltar.
Din far hadde kriminelle dekknavn, som Daniel López,
for sine ulovlige aktiviteter.
Hvorfor valgte han et så vanlig navn?
Det er ikke et kriminelt dekknavn.
Det er et nom de guerre.
For å bekjempe lovene som verner landet mot økonomisk kriminalitet.
Det var for å tjene…
For å ha like god inntekt som de hundrevis
av forretningsmennene han gjorde til millionærer.
Så han brukte et middelmådig dekknavn for å oppnå et høyst edelt mål?
Det er kanskje en ulovlig handling ifølge lovene i dette utakknemlige landet,
men en velsignet handling i Guds øyne.
Pappa er kampsportekspert og kan holde pusten i ti minutter.
Eller mer.
-Mer? -Pulsen også.
Så på mammas bursdag, da han hadde den episoden,
sjekket legene livstegnene hans og erklærte ham død.
Kan han gjøre det samme igjen?
Nei. For nå vil han faktisk dø.
Kanskje det var navnet på en fjern slektning.
Kanskje generalkapteinen på 1980-tallet
drepte en Daniel López, brente liket hans og kastet det i sjøen fra et helikopter.
-Pappa ville aldri ha drept noen. -Så klart ikke.
Hans underordnede begikk de avskyelige voldshandlingene.
Jeg sikter til hans mystiske humor.
Kanskje generalkapteinen brukte navnet til en savnet fange
for å bedra, for å utføre en grusom spøk
som bare Daniel López' virkelige mordere ville forstå.
Det er umulig. Pappa har ingen sans for humor.
-Jeg elsker ham. -Ja.
Tror du på Gud og alt det der?
Ja. Alt det.
Jeg gikk på en katolsk skole.
Da Franco døde, begikk tre av nonnene selvmord.
Hvorfor lar Gud djevelen leve? Han kunne ha drept ham, ikke sant?
Det er et mysterium.
Vi setter vår lit til Herren. Vi trenger ikke å kjenne hans grunner
for en dag vil vi befinne oss i hans begjærs bustete favn.
-Forstår du? -Selvsagt.
Men hva om djevelen er inni meg?
Jeg liker whisky, menn, biler og dyre joggesko.
Er det djevelen?
Det er Satans kall.
Og hva har Gud å tilby?
Ren, ekte kjærlighet.
Min drøm er å se min evige Guds ansikt.
Faen heller!
Gud har nok sendt oss hit for å se om vi fristes av djevelen.
Jeg ble fristet. Jeg gjorde ting. Begjær er mitt problem.
Jeg er uanstendig.
Uanstendig.
Beklager.
Nei. Ingen fare. Jeg er enig med deg.
Jeg kom faktisk til verden for å møte djevelen.
For å leve med ham.
For å elske ham.
For å bli fristet.
Så han kunne ta på meg. Så jeg kunne ta på ham.
Så jeg kunne ydmyke ham.
Så han kunne se meg jobbe.
Ingenting er mer næringsrikt enn en ung kvinnes hjerte.
Det inneholder hormoner, et kjemisk stoff som gir det evige mennesket energi.
Dette siste offeret er ikke det.
Men greven oppfører seg uberegnelig.
Vet du at søsteren din fortalte meg alt?
Hva sa hun?
Søsteren din ba meg om å redde din fars tunge, sydende sjel.
En invadert sjel.
Det er det vi har bedt om så lenge.
Generaler som vinner kriger har rett til å plyndre
og tjene en formue.
Selvsagt.
Og det er veldig trist å se at deres arvinger, som deg,
ikke kan ta del i deres ære.
Den chilenske hæren tillot faren din å bruke den til å hvitvaske penger?
Det kan være.
Men for mange år siden kjøpte jeg et stålfirma fra Hæren.
Nokså billig. Svært billig.
Fordi det var konkurs.
Noen år senere
solgte jeg selskapet til Hæren for tre millioner dollar.
Hvor mye blir det? Som en fortjeneste på tusen prosent.
Jeg vet ikke nøyaktig. Jeg har aldri vært flink i matte.
Reddet du firmaet fra konkurs?
Nei, det var konkurs. Jeg gjorde ingenting.
Den chilenske hæren kjøpte et konkursrammet stålfirma
med din fars sjekker?
Ja.
Så satte du inn de tre sjekkene, til en samlet sum av tre millioner dollar,
på hemmelige bankkontoer i Washington, under falske navn.
Ja.
-Ja. -Alt foregikk i det skjulte.
Da dette kom ut, ble vi ikke etterforsket. Vi fortsatte å leve som normalt.
-Glade og frie. -Unnskyld meg, sir.
Du er fri fordi faren din truet med et nytt kupp om du ble etterforsket.
Ja, men alle kristendemokratene den gang var enige.
Og det virket.
Tre millioner dollar i personlige sjekker. Tre millioner.
Det høres mye ut,
men sett i perspektiv er det en bagatell.
Tenk på Fulgencio Batista eller Ferdinand Marcos.
Sammenlignet med dem er vår formue latterlig.
De var korrupte. Og mordere også.
Din enfoldighet er fascinerende.
"Pappa stjal mindre enn den andre tyven." Bare en skurk kan si det.
En tom sjel uten tro på menneskeeksperimentet.
Takk.
Er det flere dokumenter gjemt her?
Nei.
Hvordan kom de hit i utgangspunktet? Husker du det?
De kom med helikopter. Men jeg var ikke her.
Og du gjemte dem i kjelleren?
Muligens.
Det å drikke blod for å overleve.
-Det må være et fryktelig offer. -Fryktelig.
Tenk deg ydmykelsen ved å måtte gjemme pengene
for å opprettholde et uendelig liv.
Men hvor er pengene?
Jeg finner ut av det.
-Er det kontoer i Panama? -Ja.
-Ok. -Seks.
Syv.
Kan du overføre penger fra de kontoene nå?
Nei.
Vi kjøpte antikke bøker, samlerobjekter.
Pappa var opptatt av den slags.
-Forstår du hva jeg mener? -Nei.
Pappa samlet på mye skrot.
Napoleons hatt.
O'Higgins' sverd.
Og en kjole som tilhørte en fransk dronning.
Et siste spørsmål.
Butleren…
Han drikker også blod.
Han er en hvit russer.
Han drepte tusenvis av bolsjeviker. De i dette landet, så klart.
Som hevn for den russiske revolusjonen som drev familien i eksil.
Her lærte han opp torturister.
Pappa bet ham for å takke ham for hans tjeneste
og gi ham evig liv.
Du har vel skjønt at butleren er brutal.
Han har bare én testikkel. Som Hitler.
Han spiser ikke vanlig mat.
Han spiser kjøtt og menneskeavføring.
Eller dyreavføring.
Derfor slikker han anus på gjeterhunder.
Har du ikke sett det?
Nei.
Ikke ennå.
Du er anklaget for drap på over 300 politiske fanger. Er du stolt?
Jeg er helt uskyldig.
Du ble dømt til 865 års fengsel.
Hvordan kan du være her?
Fordi det er noen med samme navn og utseende som deg
som sitter i fengsel og soner dommen din.
Jeg er bare meg.
Den chilenske hæren lærte meg at tortur er en verdi.
Jeg fulgte bare instruksene jeg fikk
da jeg ble opplært som soldat
av lærere betalt av den chilenske staten.
Jeg vet hva du føler.
Hva?
Under tortur er løftet om smerte mye mer effektivt enn faktisk smerte.
For i den pinefulle ventetiden får fantasien fritt spillerom.
Hva skal du gjøre med meg?
Stikke noe kaldt i deg.
Hvert år besøker greven sitt gamle presidentpalass
for å se om de omsider har gitt ham en byste.
Ikke ennå.
Det er så smålig av dem.
Historien er aldri rettferdig.
Han vil ikke bite meg.
Det var han som jaktet på hjerter den natten.
-Det var meg. -Nei.
Det var jeg som var på jakt.
Det var ham. Han var kledd som generalkapteinen.
Det var meg. Jeg brukte uniformen hans.
Butleren gjorde det.
Kledd som generalen levde han ut sine vrangforestillinger om absolutt makt.
Han utga seg for å være kongen for å få ham drept.
Han forrådte sitt livs kjærlighet.
Det var for å få barna dine til å komme hit.
-For å gjøre hva? -Drepe ham.
Generalen vil dø, men han kan ikke.
Hvorfor ikke?
Noen vil ikke at han skal det.
Hvem?
Jeg vet ikke hvem.
Du vil at barna mine skal drepe ham siden du ikke kan gjøre det.
Jeg kan ikke drepe ham. Han bet meg.
Vil du beholde formuen hans og ta kvinnen hans?
Hvem er kvinnen hans?
Meg.
Det er meg.
Ikke nå lenger. Han er visst forelsket i en ung fransk revisor.
Generalen er glad i fine hester.
Unnskyld meg.
Jeg formaner deg, Satan, denne verdens fyrste,
å anerkjenne kraften og styrken til Jesus Kristus.
Han som beseiret deg i ørkenen,
beseiret deg i hagen og berøvet deg på korset.
Og ved å stå opp fra graven, bar du med deg din pris til lysets rike.
Jeg beordrer deg, Satan, menneskehetens bedrager,
forlat denne Guds skapning som du har satt et ondt segl på.
Forlat denne mannen
som Gud salvet til å være et hellig tempel.
PINOCHET-RAPPORTEN
Meg.
Det er på tide for meg å dra sørover.
Nok en gang.
Det er ikke den første krigen jeg har utkjempet på denne halvkulen.
Denne gangen må jeg det for vår kjære greve har gått over streken.
Kall meg konservativ,
men slik barnslig intimitet tillates ikke.
Jeg ønsket å fortelle historien fra kammerset mitt.
Men nå er det ikke noe alternativ.
Med disse dokumentene og pengene kunne kirken utpresse Chiles hær,
Chiles regjering
og forretningsmennene som donerte penger, smykker og kontanter
for å hjelpe mamma.
Men Carmen er bare et barn.
En drittunge.
Hun har et perfekt sinn.
Vakkert og kriminelt.
Hun er bedre enn meg.
Hun kom for å stjele.
For en hurpe.
-Hurpe. -Jeg fortalte henne alt.
-Hun kommer til å stjele alt. -Det er ikke det han sier.
-Hun skal utpresse oss. -Nei, din idiot.
Hun vil stjele fra oss. Ydmyke oss.
Hun utpresser resten.
-Var det eneste kopien? -Rommet hennes må sjekkes.
-Og pengene, hvor er dem? -Sjekket noen kofferten hennes?
-Jeg forstår ikke. -Hun vil drepe ham.
-Nonnen? -Og de vil klandre meg.
Hun tok med spyd og sølvhamre.
-Og vievann og noen rare greier. -Hva?
Hun tok med spyd og sølvhamre.
-Er du døv? -Hun vil ikke drepe meg.
Det gjør hun ikke.
Jeg ble lurt én gang. Det skjer ikke igjen.
-Og mamma? Hvor er hun? -Med Fyodor.
Hun vil ikke drepe meg heller. Jeg lar ikke drittungen drepe meg.
Du må drepe henne.
Generalen ville drept meg først.
Er du mer lojal mot ham enn mot meg?
La meg bite deg.
-Nei. -Nå. La meg bite deg nå.
Jeg er dronningen her.
Slutt å tulle.
Jeg er en fremmed i dette århundret.
For deg er jeg evig liv.
Hvis du skal bite meg, må du drepe generalen først.
Unnskyld meg.
Jeg vil at du skal vinne en krig…
Hva?
Slipp meg!
Margaret?
Hvem er den heldige damen?
Jeg vet ikke.
Jeg traff henne nylig. Vi skal på ferie.
Kle på deg.
Hyggelig å se deg. Jeg trodde du var død.
Men jeg ser at det enda finnes eldgamle folk som meg.
Hvorfor bet du henne?
Fordi hun er kjæresten min.
Jeg er din kjærlighet.
Din eldste kjærlighet.
For mange år siden var jeg sesongarbeider i vingårdene i Sør-Frankrike.
Det var et hardt liv, men jeg sultet ikke i hjel.
Det hendte at sjøfolkene som gikk i land i Marseille,
våget seg ut på markene for å slå seg løs
med bondejentene de fant blant løkene eller druene.
De var voldsomme menn.
Han voldtok meg, selvfølgelig.
Merkelig nok var han mest interessert
i halsen min.
Mens han utførte ugjerningen, sa han navnet sitt om og om igjen.
-Strigoi. -Strigoi.
Han sa at han drev med slavehandel.
At jeg ville være hans slave for alltid.
Noen måneder senere innså jeg at Strigoi hadde gjort meg til en vampyr.
Og etterlot meg med barn.
Heldigvis kom Strigoi tilbake til vingården når han kunne.
Jeg ville takke ham for det han hadde gjort for meg.
Fra den romantiske forbindelsen ble et vakkert barn født.
Som jeg ikke kunne ta meg av.
Den 25. februar 1766 kom du ut av magen min.
I kurven etterlot jeg deg
en lapp med navnet ditt.
Jeg, Margaret Roberts, den falne bondejenta, levde mange liv.
Jeg krysset kanalen til Storbritannia.
I 1951 giftet jeg meg med Denis Thatcher og tok hans navn.
De kalte meg "Jernkvinnen".
Den nådeløse Margaret Thatcher.
Du visste aldri hvem moren din var.
Og jeg hørte aldri noe om deg, selv om jeg lette i to århundrer.
I Falklandskrigen
bestemte du deg for å hjelpe oss, uten å vite at jeg, moren din,
var statsminister.
Mange år senere utstedte den fæle spanske dommeren
en internasjonal arrestordre på deg
for noen menneskerettighetssaker, og du ble arrestert i London.
Da jeg var i Virginia Waters
for å takke deg for det du gjorde for England,
kjente jeg deg igjen, men sa ikke et ord.
Budskapet er enkelt. Generalen må frigjøres.
Han var en lojal venn av Storbritannia.
En kjær alliert som støttet oss under Falklandskrigen.
Han leverte verdifull militær etterretning mot den argentinske fienden.
Pinochet bør stilles for retten i Chile, ikke i England.
Du er sønnen
til vampyren Strigoi.
Og jeg er ditt livs kjærlighet.
Og nå skal vi begynne vårt liv sammen.
Men først må du eliminere henne.
Nei.
Jeg tillot dette ludderet fra kirken å gi deg livslysten tilbake.
Det var effektivt og veldig rørende,
men nå må hun dø, og du skal drepe henne.
Ikke vær redd. Ingen forstår kjærligheten mellom mor og sønn.
Lucía.
Din forbannede gamle tøs.
Jeg visste at du var ute etter mannen min.
Ikke snakk slik til meg.
Jeg vil ikke stjele ham. Han er min.
Bet du henne?
Du møtte akkurat denne tyven, og du bet henne?
Ikke vær sånn. Du stinker av Fyodor.
Jeg kan lukte ham herfra.
Forræder.
Så mamma dør heller aldri?
Og nå Carmen.
Vi er ferdige. Vi har ingenting.
Hva?
Hvis ikke pappa dør, får vi aldri noe.
-Hva om de dreper hverandre? -Hvorfor skulle de det?
Over pengene?
Nei, den arten elsker og hater hverandre.
En overlegen art.
Hvorfor dreper vi dem ikke?
Skal du drepe fire vampyrer?
Jeg dreper ikke mamma.
Sør-Amerika.
Grevens hemmelige budoar er et sted for ren nostalgi.
En latterlig rekonstruksjon av det franske kongelivet
før den revolusjonære terroren.
Det er tidsmaskinen hans.
Og nå er Carmen hans dronning, kledd som…
Marie Antoinette.
Hun er din nå.
Som alle menn, er sønnen min en idiot som ikke forstår seg på kvinner.
Han elsket mange og brente flere,
men han var aldri i stand til å gjennomskue en så åpenbar plan.
En avskyelig gammel mann.
En utfattig gammel mann.
En kjærlighetsløs mann!
For en plage.
Du kan ikke vinne en krig.
Skjønnhet og forstand går aldri hånd i hånd.
Slutten på denne latterlige affæren.
Hun ofret livet sitt for å utføre Den hellige ånds bud.
Den perfekte religiøse fanatiker.
Vår kirke må gjenoppstå,
akkurat som vår Herre Jesus Kristus.
Amen, monsignore.
Når rapporten er ferdig, må du beseire Satan
og drepe vampyren.
Hvis du finner signerte ihendehaverpapirer
som kan være til nytte for kirken, tar du dem.
Banker, kontonumre, selskaper, dokumenter signert av viktige personer,
ministre, forretningsmenn, samme hva. La dem prate.
Greit.
Skal vi?
Pappa?
Pappa.
For en plage.
Skal vi gå?
Pappa?
Filisterne som kom for å plyndre dette stedet
visste ikke at husets sanne skatt
var bøkene som sønnen min samlet gjennom et langt liv.
Napoleons brev til broren.
Darwins dagbøker.
Adolf Hitlers første eksemplar av Mein Kampf.
Chiles uavhengighetserklæring.
Og flere skatter
som skal auksjoneres bort for millioner av pund.
Dette er hva greven oppnådde.
Utover drapene var hans livsverk å gjøre oss til grådighetens helter.
ARK
Det er velkjent at hjertet til en vampyr smaker best.
Det er også det mest effektive for å fornye kroppene våre.
Det er vanskelig å forklare, men hver eneste hjertefiber vi får i oss,
gjør oss yngre.
Sønnen min ville bli i dette ødelagte landet.
Jeg hadde ikke noe valg.
Dagens barn gjør som de vil.
Han sier at det er her de farligste venstreradikale er.
Vi får se.
Kanskje jeg vil synes det er interessant
å være rik i et land med fattige.
Hvis du vil ha noe sagt, spør en mann.
Hvis du vil ha noe gjort, spør en kvinne.
SLUTTEN
Tekst: Linn Sandberg