Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
AUGUSTO PINOCHET UGARTE MIN VEJ - EN MILITÆRMANDS ERINDRINGER
GREVEN
Naturligvis har vores kære greve smagt menneskeblod
fra alle verdens hjørner.
Engelsk blod er hans favorit.
Han siger, at det smager af det romerske imperium.
Et hint af vikingehud.
Det er svært at beskrive.
Bittert blod. Og mørkt.
Desværre har greven også taget prøver
af Sydamerikas blod, arbejdernes blod.
Han anbefaler det ikke.
Det er surt, siger han, med en dårlig eftersmag.
En pøbelsmag, der klæber i ugevis til hans læber og gane.
Hele denne farce begyndte for flere århundreder siden.
I Frankrig, selvfølgelig.
Den unge Claude Pinoche boede i næsten 20 år
på et gammelt parisisk børnehjem.
Han kendte ikke sine forældre.
Han blev senere en stolt officer i Ludvig den 16.s hær.
Om aftenen drak han og jagede skøgerne, der arbejdede på kroerne.
Indtil soldaten Pinoche en dag opdagede sin sande identitet.
Næste morgen fortalte de prostituerede ham,
at mens han var fuld, havde han bidt en af luderne i halsen.
Jeg husker intet. Det passer ikke.
Og selvom det passede, husker jeg intet.
-Hvad er det? -Du skal dø.
-Hvad laver I? -Du skal dø.
Kort efter begyndte revolutionen mod Ludvig den 16.
Og i stedet for at forsvare sin konge
deserterede Pinoche.
Han spillede revolutionær, klædt som bonde.
Han så adelen blive guillotineret.
Han så bladet falde på Marie Antoinette.
Længe leve friheden!
Han besluttede at bruge sine kræfter på at kæmpe mod alle revolutioner.
En evig undersåt for sin halshuggede konge.
CLAUDE PINOCHE
Først skulle han forsvinde fra historien.
Han deltog i sin egen begravelse.
Farvel, Claude Pinoche.
Han krænkede en anden kvindes grav og stjal hovedet.
Han åbnede dronningens grav.
Han fjernede hovedet og erstattede det med det, han havde stjålet.
MARIE ANTOINETTE
Så flygtede han fra Frankrig med lidt penge og forsvandt.
Flere år senere dukkede vampyren Pinoche op igen
og kæmpede mod revolutionerne i Haiti, Rusland og Algeriet.
Han blev træt af at være en simpel soldat og besluttede at blive kommandør.
Og derfor valgte han et land uden en konge.
Et ubetydeligt hjørne af Sydamerika.
Jeg, andenløjtnant Augusto Pinochet Ugarte, sværger…
I 1935 dukkede han op igen under sit navn
i de faderløse bønders land, Chile.
…udføre mine pligter i henhold til love og regler.
At adlyde mine overordnede…
Hans mål var klart. At være konge.
…at være en modig og ærefuld soldat…
Men hans plan ville være ufuldkommen uden en kvinde ved hans side.
Han valgte en kvinde, som var mere pervers og skruppelløs end ham selv,
Lucía Hiriart.
År senere, nu som general,
arrangerede han i 1973 et statskup og bombede regeringshuset
for at afsætte den socialistiske præsident, Salvador Allende.
Selvom han ofte lignede en alfons klædt som en bananrepublik-mafioso,
er sandheden, at den lille general reddede Chile fra en bolsjevik-invasion.
I sit privatliv krævede han at blive kaldt "Greve".
Han erobrede og bragte velstand til Chile, steg til absolut magt
og gjorde sig selv til en uovervindelig millionær.
I fire årtier var Augusto Pinochet
den fornemme, geniale generalkaptajn i Republikken Chile.
Da myndighederne endelig fangede ham på uretfærdig vis
for forbrydelser og korruption, forfalskede han sin egen død igen.
Han holdt op med at drikke blod i flere måneder,
indtil hans hjerte holdt op med at slå.
Hvad er der galt?
-Hold ham. -Mor!
Hold ham!
Hvad er det, far?
Jeg kan ikke holde ham. Hjælp mig.
-Han har det fint. -Han har det ikke fint.
Far!
Hvad sker der?
-Far! -Tag hans puls.
-Stop det, far. -Jeg ved ikke, hvordan man gør.
Tak, general.
Morder.
Heil!
NYE MARKEDER, IKKE-GLOBAL CHILI
Kniven må ikke gennembore midten af brystet,
så den punkterer hjertet.
Det ville være ødelæggende.
Det er bedre at begynde med at skære halspulsårerne over.
Hvilket har den ekstra fordel, at det også skærer stemmebåndene.
Og sådan forhindres skrig.
Det siges, at når man smager den saftige muskel i et bankende hjerte,
er det svært at blive et normalt menneske igen.
Det er tid til at sove.
Og finde et mørkt, fugtigt sted.
Måske et fangehul. Eller en kloak.
Eller liget af en kvinde.
Dette ydmyge, jomfruelige, unge ansigt
tilhører i virkeligheden en voldelig, besværlig kvinde.
Hun er kærlighed. Hun er Gud, ja.
Men mest af alt er hun ung og lækker.
Den øverste leder lovede at sende sin bedste eksorcist-nonne.
En dame, som ikke vender sig.
En rigtig kvinde.
Frue.
Lad mig se.
Denne svineføde er Fjodor Krassnoff, en pest af russisk herkomst.
-Hvad spiste han i går? -Det samme som i dag.
Kun grøntsager. Som altid.
En kosak smedet af vodka og stål.
Jeg fatter det ikke.
Han siger, han vil dø, han holder op med at drikke blod,
og nu går han på jagt?
Det er sært.
Han er generalens eneste og mest loyale slave.
Augusto må ikke dø.
Jeg står til Deres rådighed, frue.
Så saluter mig.
Gør dig klar. Mine børn kommer.
At stjæle fra generalen.
At stjæle fra mig.
Lad mig.
De fem søskende er alt, hvad der er tilbage af en familie,
som regerede i Chile i næsten 20 år.
Nu opdager de, hvorfor deres far besluttede sig for
at jage hjerter i storbyen.
Blodbadet var skræmmende.
ARK
Far burde slappe af i sin alderdom, men det gør han åbenbart ikke.
Vi ved ikke, hvem der spiser hjerterne.
-Gør vi ikke? -Nej. Slet ikke.
Hvad ved du om det?
Det samme som dig.
-Ingen her dømmer dig. -Jeg dømmer heller ikke dig.
Vi er for gamle til at være så naive. Vi er her alle sammen af en grund.
Jeg hørte, at de vil give os penge.
Det sagde jeg for at få dig til at komme.
-Giver de os ingenting? -Hold nu op.
Selvfølgelig giver de os penge. Slap af.
Det gør de ikke. Ikke en peso.
Vi skal selv finde dem.
Pengene er skjult i papirer, dokumenter og mapper.
Folk er rædselsslagne over mordene.
Hvem ville ikke være det?
Hele menneskehjerter bliver fjernet.
Det er sært.
Bare de snart finder ham.
-Hvem? -Morderen.
-De burde have fundet ham. -Hvem?
Politiet.
De må bare ikke komme her. Det er alt, jeg beder om.
Vi bør ikke vente et helt liv på at nyde vores arv.
Ikke et helt liv.
Men nogle lever længere, end de bør.
-Tror du det? -Ja.
De havde sex med alle kvinder og mænd.
De kørte galt i alle biler, holdt alle festerne
og spildte alle statens penge på billig vin og imiteret fløjl.
De vandt krige og grundlagde landet på ny.
Og så blev de efterladt uden magt, frataget deres ære.
EKSTRA KONCENTRERET CHILI-PEBER
Hele familien ved, at generalkaptajnen er en vampyr.
Den eneste i familien.
Han har ikke bidt et eneste af sine børn.
Han foretrækker, at de følger naturens gang.
Goddag.
Goddag, general!
Hvem siger, at vampyrer lever kærlighedsløse liv?
Problemet er, at kærlighed dør, før kroppen dør.
Vampyren ved, at kærligheden desværre ikke varer evigt.
Her er den unge krop, som vil få dem til at lide.
Dette hvide, uskyldige kød vil smadre drømme og bringe elendighed.
Hun ved det. Alle ved det.
Derfor blev hun valgt.
Hun blev også valgt på grund af sin matematikbegavelse.
Hendes evne til at beregne ubeskrivelige beløb.
Hun kunne været blevet landmåler eller ingeniør,
men Gud stjal hendes hjerte.
Eller det troede hun.
Hellige Maria, Guds Moder, bed for os syndere
nu og indtil vores dødsstund. Amen.
Hil dig, Maria, fuld af nåde. Herren er med dig.
Velsignet blandt kvinder, og velsignet er dit livs frugt, Jesus.
Hvorfor dejlige besøg?
Vi var bekymrede, far.
Sikkert.
Jeg har været tæt på døden før. Vi har sagt farvel mange gange.
Far, nogen spiste hjerter i Santiago.
Nogen?
Det kunne have været mig, men det giver ingen mening.
Hvorfor skal jeg leve i et land, hvor folk foragter mig?
De foragter dig ikke.
Nej.
-Det burde de. -De er utaknemmelige.
Det er sandt. De er utaknemmelige. Sikken pestilens.
Men jeg erkender, at jeg begik fejl.
Regnskabsfejl.
Er det rigtigt?
I ved det.
-Ved hvad, far? -Nej. Vi ved faktisk ikke noget.
Det er et rod.
Hver dag spørger jeres mor om hemmelige bankkonti
og ejendomme rundt omkring i verden.
Og jeg husker intet. Hvad kan jeg gøre? Jeg aner det ikke.
Men da jeg tænkte over det forleden, huskede jeg noget.
Hvad?
Jeg har nogle gamle bøger i kælderen.
Der, med hjælp fra en advokat og en tidligere minister,
gemte vi nogle papirer.
Jeg ved ikke. Konti, kvitteringer, kontrakter.
Hvem ved? Men de er måske noget værd.
Greven har besluttet at give sin hemmelige formue til sine børn.
Det er enormt overraskende.
Men ventetiden var lang. Jeg forstår ikke.
Hvorfor han vil smide pengene væk fra vores fremtid.
Far?
Hvorfor nu, far?
Jeg havde glemt det. Men nu huskede jeg det.
Jeg har spurgt dig tusind gange.
Jeg huskede det først nu. Derfor siger jeg det.
Hvorfor ser I så triste ud?
I burde være glade.
Hvis papirerne er noget værd, så del dem indbyrdes.
Giv jeres mor halvdelen, og del resten.
Jeg forstår ikke, hvad han føler for den lille, hadefulde kvinde, Lucía,
en bonde klædt i pels.
Hele sit liv har hun spredt benene og ladet en soldat være utro med hende.
Og nu går jeg. Jeg er træt. Jeg tror, at jeg dør i aften.
Held og lykke til jer alle. Jeg elsker jer højt.
Af hele mit hjerte. Virkelig.
Må jeg tale frit, general?
Sig frem.
Jeg elsker dig, general.
Jeg elsker dig, far.
Jeg elsker dig.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker dig, far.
Lucía?
Tving mig ikke til at sige den slags foran børnene.
Jeg er vild med dig.
Du tænder mig. Jeg er tiltrukket af dig, din gamle tøjte.
Vil du vise mig kanonerne, før du dør?
Få mig til at svede som dengang?
Jeg rider på dig som en bandits hest.
I slutningen af 1990'erne, som anerkendelse af hans lange tjeneste,
blev Fjodor bidt af greven og forvandlet til en vampyr.
Han var altid en nådesløs morder,
som lærte sit håndværk på School of the Americas
og åbnede koncentrationslejren Villa Grimaldi under diktaturet
og dræbte hundredvis af revolutionære med egne hænder.
Var det dig, der tog ud på jagt?
Nej, frue. Det behøver jeg ikke.
Utroligt. Butleren og damen i huset i en hemmelig romance.
En ældgammel, men frastødende forbrydelse.
Papirerne.
Frue?
Pengene.
Undskyld mig.
Vi kan kun antage, at Lucía ved, at Fjodor kunne bide hende en dag,
hvis greven fortsat nægter at gøre det, som han har gjort i de sidste 60 år.
Hvorfor kan jeg ikke dø?
-Fordi du ikke vil. -Selvfølgelig vil jeg det.
Jeg har levet i 250 år.
Men vi kunne leve 250 år til.
Jeg vil ikke leve 250 år til. Du godeste.
Hvorfor ikke?
Fordi de kaldte mig en tyv.
Man kan kalde en soldat en morder eller alt andet, men ikke en tyv.
Jeg dræbte hundredvis af røde. Hundredvis!
Resten af mit liv kalder de mig en tyv.
De ydmygede mig.
Men du stjal, ikke?
Hvad med det her? Du bider mig.
Og så går vi ud om natten og jager.
Kun efter blod.
Så går vi ned i kælderen, hvor du opbevarer hjerterne.
Vi spiser dem.
Og vi bliver unge igen.
Vi tager til et andet land med nye navne.
Som femtenårige.
Med en anden hær.
Men jeg forstår ikke, hvorfor jeg ikke kan dø.
Du putter blod i min mad.
Du putter blod i min mad for at holde mig i live.
-Ikke? -Nej.
"Præsident Allende, hæren vil ikke forråde dig!"
Hvad?
Det sagde jeg til ham.
Og hvad skete der? Jeg forrådte ham dagen efter.
Det var min idé.
Ja, men det ved ingen.
Det var en gammel vendetta.
Jeg var på en mission om at knuse.
Knuse anarkisterne.
Knuse fagforeningsfolkene, republikanerne og de befriede slaver.
Men du forelskede dig i mig.
Vi har været sammen i 60 år.
Hvad mere vil du have? Du har fået det hele. Børn, børnebørn…
Du er dronning af denne ørken.
Hvad er der at klage over?
Vi drikker brandy hver aften. Vi snakker. Vi sover hånd i hånd.
Hvad mere vil du have?
At være et bæst som dig.
Nej. Der må være flere papirer.
På engelsk.
Bankbreve, obligationer, kassechecks, dokumentation…
Den slags.
Som det her?
Lad mig se.
Som det her.
Kommer din ven?
-Hun er ikke min ven. -Hvem?
-Fortalte du det til din revisor? -Ja.
Han sender sin assistent.
Nu?
-Vi var enige om det. -Jeg var ikke.
-Er hun pålidelig? -Ja. Hun er fra en militærfamilie.
-Men hun er en kvinde. -Ja.
Undskyld mig.
Er hun ung?
-Ja. -Hvad så?
Hvis hun forstår det og ikke taler med pressen, er hun fin.
Skal vi betale hende?
Selvfølgelig. Meget. Så hun ikke skaber problemer.
Er det hele her?
Jeg må spørge generalen.
Men det tror jeg ikke.
Så er vi rige.
Det er vi.
-Tak. -Undskyld mig.
Tak.
Godmorgen.
Hej. Endelig. Far!
Hvad?
Det er revisoren, som skal hjælpe os.
Hvad hedder hun?
Carmen.
Carmencita.
Jeg er kommet for at tælle dine sølvmønter og veje dit guld.
Helt diskret.
Det ville være dejligt.
Men jeg har ikke meget tilbage. Jeg er fattig.
I så fald finder jeg penge, du ikke vidste, du havde.
-Er det fransk? -Ja.
Tilgiv mig. Forstår du mit barnlige franske?
Jeg har glemt mit solkongesprog.
Forræderiet og krigens sprog vil aldrig blive glemt.
Måske.
I følge det nye testamente forstår kun Gud det franske sprog.
Og hvis jeg husker ret,
står der, at Gud lytter kærligt til dem, som hvisker på fransk i hans øre.
Gud er forelsket i den skønhed, han selv har forestillet sig.
Han er en forfængelig kunstner.
En kunstner, der skabte kvinder til at være perfekte.
Det er smukt.
Ja.
Utrolig smukt.
-Tak. -Selvfølgelig.
Føl dig hjemme.
Undskyld mig.
Det må være en besættelse.
Som permanent at bære vores Herres fjendes barn.
Tror du, at djævelen slap ind i hans krop?
-Ja. Det gjorde han. -Hvordan?
Han kan slippe ind gennem et sår.
Det sker for soldater på slagmarken.
Andre gange er det gennem anus, når en mand gennemtrænges ved sodomi.
Var din mund.
Min far var altid en patriotisk soldat.
Selvfølgelig. Det skete nok gennem et kampsår.
-Ja. -Selvfølgelig.
Men…
Hvad, hvis han blev født sådan?
Måske er han et af de der bæster…
Et bæst fra helvede?
Ja. En mand uden sjæl. En hund.
Bæster lever blandt os.
Djævelens skabninger uden sjæle.
Der er kun sort røg i deres kister.
De kan ikke reddes. Man må dræbe dem.
Min far skal ikke lide.
Det bliver en hård kamp.
Satan er ynkelig og melodramatisk, men utrættelig.
Hvis jeg mister styrke, dræber han mig måske.
Jeg er ligeglad.
-Nå. -For sjov.
-Min ven? -Ja?
Du må behandle min far forsigtigt.
Vold er djævelens måde. Guds kærlighed vil kvæle ham.
Det hellige vand brænder ham.
Når han trækker sig tilbage, står din far ved dødens port.
Han bliver sengeliggende.
Overlever han, har han altid haft en sjæl.
Selvom det kun er et par gram god sjæl,
tilhører den Helligånden, og jeg redder den.
Dette dokument nævner 12 lejligheder.
Investeringer, som giver indkomst uden arbejde,
bruges i familier, som ikke vil arbejde.
Der skal være 14.
Fjorten.
-De nævnes ikke her. -Hvad?
-Hvordan kan ejendomme forsvinde? -Kom nu.
Tolv, 14. Hvad er forskellen?
Nej, der skal være styr på det.
Det handler om mine penge.
-Dine penge? -Ja, mine penge.
Stille. Lad hende arbejde i fred.
Generer jeg dig?
Nej. Tværtimod.
Jeg elsker at se jalousi og vold.
Irrationel opførsel vil få jer til at forråde hinanden.
Min strategi er at forvirre,
for så opstår der anklager og forræderi.
Jeg generer dig ikke?
-Nej. -Du generer mig. Jeg prøver at arbejde.
Hvad er CEMA Chile?
Centret for chilenske mødre. Det står der.
Du omdirigerede penge fra Hærens hovedkvarter,
som kom fra salg af våben og udstyr, til CEMA Chile, ikke?
Mor?
Der er ingen regnskabsdokumenter.
Her står, at CEMA's formand var førstedamen. Dig.
Der blev også overført reserver fra ambassadeattaché-kontorer
fra militærchefer til CEMA Chile.
Godt, at det kom frem i lyset, ikke?
Jeg fatter det ikke.
Taler vi om din arv, mor?
-Jeg er ikke død endnu, skat. -Nej, men du er tæt på.
Det er bare lag på lag med løgne, mor.
Løgnene gør dig til millionær.
Hvis han skal dø, må vi ordne det.
Jeg ved ikke, hvad I skændes om.
Jeg overfører straks alt, hvad vi finder.
-Som vinterhuset. -Hvilket vinterhus?
-I La Parva? -Nej, Aspen.
De Forenede Stater?
Nej. Far gav mig huset, fordi ingen af jer ville stå på ski.
Jeg vil gerne lære det.
Far, delte vi ikke lige?
Jo, men han gav mig det og ingen andre end mig.
Jeg hader uretfærdighed.
Jeg kiggede på din sag.
Efter en gennemgang af den beskidte bagvaskelse
står der, at du beordrede tusindvis af chilenere dræbt.
-Mig? -Ja.
Der er også beviser mod dig angående hemmelige dokumenter.
Ulovlige penge.
På grund af dette tror jeg, at du har aktiver skjult for loven.
Ja. Derfor måtte jeg dø. De ville blande sig i alt.
Ja. Men du døde ikke, da de sagde, du døde.
Selv nu kan jeg se, at du ånder så stærkt som en okse om foråret.
-Virkelig? -Ja.
Jamen dog.
Kan du fortælle mig, hvor vi kan finde de hemmelige konti?
Ja. Jeg måtte hæve pengene, fordi mine børn ikke kunne arbejde.
-De skal ikke sulte ihjel. -Ja.
-Men se mig ikke som en tyv. -Nej.
Tyve stjæler det, som ikke er deres, mens du bruger magt til at blive rig.
-Præcis. -Hvilket er den eneste måde.
Jeg var en fåmælt general.
En intellektuel.
Indtil nogen overtalte mig til
at udføre et kup og vælte Allendes marxist-leninistiske styre.
Derefter var jeg omgivet af raffinerede herrer, som duftede af cologne.
En raffineret mand kom og tilbød mig penge.
Jeg var rådvild. Han sagde: "Jeg åbner en caribisk bankkonti til dig."
Så jeg sagde: "Fint."
Kort efter bad han om en tjeneste.
Han ville købe statsejede firmaer billigt.
Da indså jeg, at manden afpressede mig.
Derefter kom folk i flokkevis for at tale med mig.
De tilbød mig verden. Kort fortalt blev jeg rig.
Så rig, at Lucía fik en lysekrone over badekarret.
Jeg blev også verdensberømt for at besejre kommunismen.
Det er en skam, at du blev offer for sådan en afskyelig manipulation.
Og at du ubevidst blev indblandet i magtspillet.
Utilsigtet udbetaling fra sjælløse forretningsmænd.
Ja, jeg har været et offer i alt det her.
Men det er svært at tro, når du er generalkaptajn.
En helt, der skulle være klogere end de forretningsmænd.
Selvfølgelig.
Har du overvejet at donere din formue til kirkelige velgørenhedsorganisationer?
Hvis jeg gjorde det, ville mine børn dræbe mig.
Men ønsker du ikke at blive dræbt?
Jo, men nu
har jeg besluttet at starte et nyt liv.
Godt. Hvis du vil gentage rædslen,
så lad os finde formuen i papirerne.
God pointe.
Jeg stiller personlige spørgsmål, fordi de er nødvendige for mit arbejde.
Men jeg er også nysgerrig og elsker at afsløre ting med min stemme.
Alle tiders. Skønt.
Hvad vil du ødelægge i dit nye liv?
Den internationale domstol i Haag.
Og så… Jeg er ikke sikker.
Jeg har ikke tænkt meget over det. Jeg har kun besluttet at leve videre.
Intet er mere grusomt end at se en mand blive forelsket.
-Jeg håber, at jeg har inspireret dig. -Det har du.
Det er værre end at se en krop uden hjerte.
Syndens mænd siger, at min krop byder på nye chancer.
-Hvad? -Det ved jeg ikke.
Måske, fordi jeg dufter af traneblomster.
Det kan også være et nyt hormon, som forandrer min sveds aroma.
Jeg kan ikke dufte dig.
Kommer far ned til frokost?
Kommer du ind?
Selvfølgelig gør jeg det.
Det er gammelt blod.
Gamle hjerter fra gamle kroppe.
De kan ikke give liv, som frisk blod kan.
Fadervor, du som er i himlene, helliget vorde dit navn.
Komme dit rige. Ske din vilje, som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød.
Forlad os vor skyld, som vi forlader vore skyldnere.
Og led os ikke ind i fristelse, men fri os fra det onde. Amen.
Fadervor, du som er i himlene, helliget vorde dit navn.
Komme dit rige…
Hil dig, Maria…
Gå ikke ud på jagt, general.
Hvorfor ikke?
Spild ikke min tid. Jeg hjælper dig med at dø.
Tag ikke fejl. Jeg er ikke tilfreds med dine tjenester.
Dræbe de røde? Det kan alle gøre.
Nej, ikke alle.
Jeg lærte mine soldater at dræbe for fornøjelsens skyld.
Brændte du også kvindebryster med elektricitet for fornøjelsens skyld?
Med kærlighed.
Fornøjelse…
Da jeg endelig bed dig, tabte du bukserne.
Hvorfor?
Gå ikke på jagt, general.
Den kvinde, revisoren, er nonne.
Hun vil drive djævlen ud af mig.
Men jeg…
Jeg har intet indeni.
Heller ikke jeg.
Vi er to bæster i natten.
Og natten er skabt til tyve som dig.
Jeg kunne lide at dræbe.
Du kunne lide at stjæle.
Nej, jeg kunne også lide at dræbe.
Men jeg kan ikke leve som en bonde, Fjodor.
Jeg skal bruge et fundament. Noget solidt.
Jeg skal bruge folk til at hjælpe mig. Tjenere som dig.
Jeg kan ikke vaske beskidte lagner.
Hvilke beskidte lagner?
Dem, du og Lucía vil besmudse.
Jeg har aldrig rørt hende.
Har du ikke?
Nej.
Rør hende bare.
Men pas på med glædeshylene.
De er alt for feminine.
Du må beholde min kone. Hun er min gave til dig.
Gør med hende, hvad du vil.
Men pengene er mine.
Må jeg tage et billede?
Du og dine søskende blev fængslet i 2007 for underslæb…
Vi var politiske fanger.
Ja. Men I blev også anklaget for at slå…
Hvordan udfører du eksorcismen?
Med Guds kærlighed.
Og hvis du ikke får dæmonen ud?
-Det afhænger af Helligånden. -Glem Helligånden.
Hvad er din plan, hvis du ikke får djævlen ud?
At dræbe ham med en plastikpose.
-Hvordan? -En pose over hans hoved.
-Kvæle ham og skære… -Hans kønsorganer?
-Ikke nødvendigt. -Skær det hele af.
Kendte du til de hemmelige papirer, kassechecks og renteobligationer?
-Er det et ja? -Ja.
Hvorfor ledte I ikke efter dem tidligere, da jeres far var et omvandrende lig?
Vi blev stadig efterforsket af de venstreorienterede dommere.
Det var uklogt at lede efter uangivne penge.
Min mor fandt en måde at fortsætte donationerne på.
Og nogle af donationerne kom til os.
Det er en stor fejltagelse at spise en ældre kvindes hjerte.
Hendes blod er koldt og tykt.
Greven har ikke været på jagt i årevis.
Han har mistet evnen.
Efter angrebet på tvillingetårnene i 2001
tvang det amerikanske senat adskillige pengeinstitutter til
at ophæve bankhemmeligheder for at efterforske terrorisme.
Forbandede gringoer.
De undersøgte tilfældigvis din familie og dine konti under falske navne.
De satte et billede af Osama bin Laden ved siden af et af din far.
-Hvor mange konti taler vi om? -Cirka 125 i USA.
Cirka?
Dem, dommeren fandt. Men han gravede ikke dybt nok.
Han så ikke dem i Tyskland, Bahamas eller Gibraltar.
Din far brugte kriminelle aliasser, som Daniel López,
til at skjule ulovlig aktivitet.
Hvorfor valgte han et almindeligt navn?
Det er ikke et kriminelt alias.
Det er intet scenenavn, men en nom de guerre.
For at føre krig mod love, der beskytter landet mod økonomiske forbrydelser.
Han brugte det til at få en indkomst
som hundredvis af forretningsmænd, han gjorde til millionærer.
Fik han et middelmådigt ulovligt alias for at opfylde et ædelt mål?
Det er måske en ulovlig handling i henhold til et utaknemmeligt lands love,
men en velsignet handling i guddommelig retfærdigheds øjne.
Vores far er kampsportekspert og kan holde vejret i ti minutter.
Eller mere.
-Mere? -Også sin puls.
Så på vores mors fødselsdag, da han havde sin episode,
gik lægerne ind på hans værelse, tjekkede ham og erklærede ham død.
Kan han gøre det samme igen?
Nej. For nu vil han faktisk dø.
Måske stammer navnet fra en fjern slægtning.
Måske dræbte generalkaptajnen engang i 80'erne Daniel López,
brændte hans lig og smed ham i havet fra en helikopter.
-Far ville aldrig dræbe nogen. -Nej.
Hans underordnede begik de voldsomme voldshandlinger.
Jeg taler snarere om din fars mystiske humor.
Generalkaptajnen brugte måske et navn fra en savnet fange
til bedrageri og et ondt nummer,
kun Daniel López' rigtige mordere forstod.
Det er umuligt. Min far har ingen humor.
-Jeg elsker ham. -Det ved jeg.
Tror du på Gud og alt det?
Ja. Alt det.
Jeg gik på en katolsk skole.
Da Franco døde, begik tre nonner selvmord.
Hvorfor lader Gud djævelen leve? Han kunne have dræbt ham nu, ikke?
Det er et mysterium. Men vi sætter vores lid til Herren.
Vi fortæller ham, at vi ikke behøver vide grunden,
for en dag lever vi i hans ønsker.
-Forstår du det? -Ja.
Hvad, hvis djævlen er inde i mig?
Jeg elsker whisky, mænd, biler og dyre løbesko.
Er det djævlen?
Det er Satan, der kalder.
Og hvad har Gud at tilbyde?
Ren kærlighed.
Min drøm er at se min evige Guds ansigt.
For helvede.
Jeg tror, Gud sender os til verden for at se, om djævlen frister os.
Og jeg blev fristet. Jeg gjorde ting. Lyst er mit problem.
Jeg er slem.
Virkelig slem.
Undskyld.
Nej, sig ikke det. Jeg er enig.
Jeg kom faktisk til verden for at møde djævlen.
Og leve med ham.
Og elske ham.
Og blive fristet.
Så han rørte mig, og jeg kunne røre ham.
Så jeg kunne ydmyge ham.
Så han kunne se mig arbejde.
Intet er mere nærende end en ung kvindes hjerte.
Det indeholder hormoner, et kemikalie, som antænder det evige menneskes blod.
Det er det seneste offer ikke.
Men greven opfører sig uberegneligt.
Ved du, at din søster fortalte mig alt?
Hvad sagde hun?
Din søster bad mig om at redde din fars tunge, sydende sjæl.
En invaderet sjæl.
Det er lige det, vi har håbet på så længe.
Alle generaler, som vinder krige, har ret til at plyndre og tjene en formue.
Selvfølgelig.
Og det er trist at se, at deres arvinger som dig
ikke kan få del i deres ære.
Den ubesejrede chilenske hær lod din far hvidvaske penge?
Det er muligt.
Men for nogle år siden købte jeg en stålvirksomhed af hæren.
Ret billigt. Meget billigt.
Fordi den var gået konkurs.
Og et par år senere solgte jeg den til hæren for tre millioner dollars.
Det er… Hvor meget? 1.000 % profit.
Jeg kender ikke den nøjagtige procentdel. Jeg er dårlig til matematik.
Reddede du den fra konkurs?
Nej, den gik konkurs. Jeg gjorde intet.
Så den chilenske hær købte en fallit stålvirksomhed med din fars checks?
Ja.
Og så satte du det samlede beløb, tre millioner dollars,
ind på hemmelige konti i Washington under falske navne.
Ja.
-Ja. -Men det gik under radaren.
Da det kom frem, blev vi ikke efterforsket, men levede videre som før.
-Glade og fri. -Undskyld mig.
I er fri, fordi din far truede med et nyt kup, hvis I blev efterforsket.
Ja, men kristendemokraterne var enige.
Og det virkede.
Tre millioner dollars i personlige checks. Tre millioner.
Det lyder af meget, men i det store hele er det intet.
Sammenlign det med Fulgencio Batista eller Ferdinand Marcos.
Ved siden af dem er vores formue ynkelig.
De var korrupte. Og mordere.
Din simple tankegang er fascinerende.
"Min far stjal mindre end den anden tyv."
Kun en skurk kan sige det.
Et hult væsen, som ikke tror på mennesker.
Tak.
-Er der flere dokumenter gemt i huset? -Nej.
Hvordan kom de i første omgang? Kan du huske det?
De kom med helikopter. Men jeg var her ikke.
Og du gemte dem i kælderen?
Måske.
At skulle drikke blod for at overleve.
-Det er et frygteligt offer. -Forfærdeligt.
Og hvor ydmygende at skulle gemme alle de penge
for at fortsætte et uendeligt liv.
Men hvor er pengene?
Jeg finder ud af det hele. Men sig mig.
-Er der konti i Panama? -Ja.
-Okay. -Der er seks.
Syv.
Kan du overføre penge fra de konti nu?
Nej.
Vi købte antikke bøger, samlerobjekter.
Min far var vild med den slags.
-Forstår du, hvad jeg mener? -Nej.
Min far har samlet masser af skrammel.
Napoleons hat.
Et sværd ejet af O'Higgins.
Og en kjole, der tilhørte en dronning, de havde i Frankrig.
Et sidste spørgsmål. Butleren…
Han drikker også blod.
Han er en hvid russer.
Han dræbte bolsjevikker. Tusindvis. Her i landet, naturligvis.
Som hævn for den russiske revolution, der sendte hans familie i eksil.
Han trænede torturbødler.
Min far bed ham i benet for at takke for hans tjeneste og give ham evigt liv.
Men butleren er en brutal mand.
Han har kun en testikel. Ligesom Hitler.
Og han kan ikke spise normal mad.
Han spiser kød og menneskeafføring.
Eller dyreekskrementer.
Derfor slikker han fårehundes anus.
Har du ikke set ham?
Nej.
Ikke endnu.
Du blev anklaget for drabet på 300 politiske fanger.
-Du må være stolt. -Jeg er helt uskyldig.
Du blev dømt til 865 års fængsel.
Hvordan kan du være her?
Fordi der er en person med dit navn og udseende,
som sidder i fængsel og afsoner din dom.
Jeg er kun mig.
Den chilenske hær lærte mig tortur som en værdi.
Jeg fulgte blot de instrukser, jeg fik,
da jeg blev trænet som soldat af folk, som den chilenske regering betalte.
Jeg ved, hvad du føler.
Hvad?
Under tortur er løftet om smerte meget mere effektivt end faktisk smerte.
Fordi under den smertefulde ventetid løber fantasien løbsk.
Hvad vil du gøre ved mig?
Stikke noget koldt i dig.
Hvert år besøger greven sit gamle præsidentpalads for at se,
om de endelig har givet ham en buste.
Ikke endnu.
De er så smålige.
Historien er aldrig retfærdig.
Han vil ikke bide mig.
Det var ham, der jagtede hjerter den aften.
-Det var mig. -Nej.
Det var mig, der tog på jagt.
Det var ham. Han var klædt som generalkaptajnen.
Det var mig. Jeg havde hans uniform på. Mig.
Butleren gjorde det.
Klædt ud som sin general.
Han havde vrangforestillinger om absolut magt.
Han efterlignede kongen for at få ham dræbt.
Han forrådte sit livs kærlighed.
Jeg skræmte jeres børn, så de kom.
-Hvad så nu? -Slå ham ihjel.
Generalen vil dø, men det kan han ikke.
Hvorfor ikke?
Nogen vil ikke have det.
Hvem?
Jeg ved ikke hvem.
Mine børn skal dræbe generalen, fordi du ikke selv kan gøre det.
Jeg kan ikke dræbe ham. Han bed mig.
Vil du beholde hans formue og stjæle hans kvinde?
Hvem er hun?
Mig.
Jeg er hans kvinde.
Ikke længere. Han er vist forelsket i en ung fransk revisor.
Generalen er glad for fine heste.
Undskyld mig.
Jeg besværger dig, Satan, verdens prins,
anerkend Jesu Kristi kraft og magt.
Ham, der besejrede dig i ørkenen,
overvandt dig i haven og røvede dig på korset.
Og som ved at rejse sig fra graven bar prisen til lysets kongerige.
Jeg beordrer dig, Satan, menneskebedrageren.
Forlad dette Guds væsen, som du har efterladt et ondt segl på.
Forlad denne mand, som Gud har salvet til at være et helligt tempel.
SLUTRAPPORT
Mig.
Det er på tide, at jeg drager sydpå.
Endnu en gang.
For det er ikke den første krig, jeg har udkæmpet på denne halvkugle.
Denne gang er jeg nødt til det, fordi vores kære greve gik over stregen.
Kald mig konservativ,
men den barnlige intimitet tillades ikke.
Jeg troede, jeg kunne fortælle historien fra mit kammer.
Men nu er der intet alternativ.
Med disse dokumenter og pengene kunne kirken afpresse den chilenske hær,
den chilenske regering
og de forretningsmænd, der ædelt donerede penge, smykker og kontanter
for at hjælpe mor.
Men Carmen er kun et barn.
En møgunge.
Hun har et perfekt sind.
Smukt og kriminelt.
Hun er bedre end mig.
Hun kom for at stjæle.
Den kælling.
-Kælling. -Jeg fortalte hende alt.
-Hun stjæler det. Det hele. -Det siger han ikke.
-Hun afpresser os. -Nej, din idiot.
Hun stjæler fra os. Ydmyger os.
Hun afpresser resten.
-Den eneste kopi? -Vi må tjekke hendes værelse.
-Og pengene? Hvor er pengene? -Har I tjekket hendes kuffert?
-Jeg forstår det ikke. -Hun dræber ham.
-Nonnen. -Og de giver mig skylden.
Hun har stave og sølvhamre med.
-Og helligt vand og sære ting. -Hvad?
Hun har stave og sølvhamre med.
-Er du døv? -Hun dræber mig ikke.
Det gør hun ikke.
Jeg blev snydt engang. Det sker ikke igen.
-Og mor? Hvor er hun? -Ude med Fjodor.
Jeg lader heller ikke den møgunge dræbe mig.
Dræb hende.
Nej. Generalen ville dræbe mig først.
Er du mere loyal over for ham?
Lad mig bide dig.
-Nej. -Nu. Lad mig bide dig nu.
Jeg er dronningen her.
Hold op med det pjat.
Jeg er udlænding i dette århundrede.
Og for dig er jeg evigt liv.
Hvis du vil bide mig, skal du dræbe generalen først.
Undskyld mig.
Du skal vinde en krig for mig…
Hvad?
Slip mig!
Margaret?
Hvem er den heldige dame?
Det aner jeg ikke.
Jeg har lige mødt hende. Vi skal på ferie.
Klæd dig på.
Godt at se dig. Jeg troede, du var død.
Men jeg kan se, at der stadig er gamle som mig.
Hvorfor bed du hende?
Fordi hun er min skat.
Jeg er din elskede, greve.
Din ældste elskede.
For mange år siden var jeg sæsonarbejder på vinmarkerne i Sydfrankrig.
Det var et hårdt liv, men jeg sultede ikke ihjel.
Nogle gange tog sømænd, som lagde til i Marseille,
ud på markerne og føjtede med bondepigerne,
som de fandt blandt løg eller druer.
De var glubske mænd.
Han voldtog mig, selvfølgelig.
Men sært nok var han mest interesseret
i min hals.
Da han begik sin forbrydelse, sagde han sit navn igen og igen.
Strigoi.
Han sagde, at han handlede med slaver.
At jeg ville være hans slave for evigt.
Et par måneder senere indså jeg, at Strigoi havde gjort mig til en vampyr.
Og havde efterladt mig gravid.
Heldigvis vendte Strigoi tilbage til vingården, når han kunne.
Jeg måtte se ham igen for at takke ham for det, han gjorde.
Fra den romantiske kontakt blev et smukt barn født.
Som jeg ikke kunne tage mig af.
Den 25. februar 1766 kom du ud af min mave.
I kurven efterlod jeg dig
en seddel med dit navn.
CLAUDE PINOCHE
Jeg, Margaret Roberts, den faldne bondepige, levede mange liv.
Jeg krydsede kanalen til Storbritannien.
Og i 1951 giftede jeg mig med Denis Thatcher og tog hans navn.
De kaldte mig Jernkvinden.
Den utrættelige Margaret Thatcher.
Du vidste aldrig, hvem din mor var.
Jeg har aldrig hørt om dig, selvom jeg har ledt i to århundreder.
I Falklandskrigen
besluttede du at hjælpe os uden at vide, at jeg, din mor,
var premierminister.
Flere år senere udstedte den frygtelige spanske dommer
en international arrestordre mod dig
for noget med menneskerettigheder, og du blev anholdt i London.
Da jeg besøgte dig i Virginia Waters
for at sige tak for det, du gjorde for England,
genkendte jeg dig, men sagde ikke et ord.
Budskabet er enkelt. Generalen skal befries.
Han var en loyal ven af Storbritannien.
En kær allieret, der støttede os under Falklandskrigen.
Han leverede værdifuld militær efterretning mod den argentinske fjende.
Pinochet bør retsforfølges i Chile, ikke i England.
Du er søn
af vampyren Strigoi.
Og jeg er dit livs kærlighed.
Og nu skal vi begynde vores liv sammen.
Men først må du fjerne hende.
Nej.
Jeg lod denne tøjte fra kirken komme for at bringe din livslyst tilbage.
Det var effektivt og meget bevægende,
men nu skal hun dø, og du dræber hende.
Bare rolig. Ingen forstår kærligheden mellem en mor og en søn.
Lucía.
Din gamle luder.
Jeg vidste, du var ude efter min mand.
Tal ikke sådan til mig, indfødte kvinde.
Og jeg stjæler ham ikke. Han er min.
Bed du hende?
Du har lige mødt tyven, og du bed hende?
Din tåbe. Du stinker af Fjodor.
Jeg kan lugte ham herfra.
Forræder.
Så mor dør heller aldrig?
Og nu Carmencita.
Så er det slut. Vi får intet.
Hvad?
Hvis far ikke dør, får vi aldrig noget.
Hvis de dræber hinanden?
-Hvorfor skulle de det? -Over pengene?
Nej. De elsker og hader hinanden. De er en anden art.
En overlegen art.
Lad os dræbe dem.
Vil du dræbe fire vampyrer?
Jeg dræber ikke mor.
Sydamerika.
Grevens hemmelige boudoir er et nostalgisk sted.
En latterlig rekonstruktion af det kongelige liv i Frankrig
før den revolutionære terror.
Det er hans tidsmaskine.
Og nu er Carmen hans dronning, klædt som…
Marie Antoinette.
Hun er din nu.
Ligesom alle mænd er min søn en idiot, der aldrig kunne forstå kvinder.
Han elskede mange og sårede flere,
men var aldrig klog nok til at tyde en så åbenlys plan.
Forfærdelige gamle mand.
Fattige gamle mand.
Kærlighedsløse gamle mand!
Sikken pestilens.
Du aner ikke, hvordan man vinder en krig.
Det er sandt. Skønhed og kløgt hænger ikke sammen.
Enden på den latterlige affære.
Hun ofrede sit liv for at gøre Helligåndens bud.
En perfekt religiøs fanatiker.
Vores kirke skal genopstå,
ligesom vor Herre Jesus Kristus.
Amen, Monsignor.
Når du er færdig med rapporten, skal du besejre Satan
og dræbe vampyren.
Og hvis du finder et dokument, som er underskrevet til bæreren,
som kan være til nytte for vores kirke, så tag det.
Banker, kontonumre, firmaer, dokumenter underskrevet af vigtige folk,
ministre, forretningsmænd, lad dem tale.
Okay.
Nå, skal vi?
Far?
Far.
Sikken pestilens.
Skal vi?
Far?
Den flok filistre, der kom for at plyndre dette sted,
vidste ikke, at husets sande skat
altid var de bøger, som min søn samlede i sit lange liv.
Napoleons breve til sin bror.
Darwins dagbøger.
Den første kopi af Adolf Hitlers Mein Kampf.
Chiles uafhængighedserklæring.
Og adskillige andre klassikere, som vi auktionerer for millioner af pund.
Det er det, greven opnåede.
Ud over mordene var hans livsværk at gøre os til grådighedens helte.
ARK
Alle ved, at vampyrernes hjerter er de lækreste.
De er også de mest effektive til at forny vores kroppe.
Det er svært at forklare, men hjertefibre, der bevæger sig ned gennem vores bryst,
gør os yngre.
Min søn foretrak at blive i murbrokkerne.
Jeg havde intet valg.
Nutidens børn gør, som de vil.
Han siger, at de farligste venstreorienterede er lige her.
Vi får se.
Måske finder jeg det interessant
at være rig i et fattigt land.
Hvis du vil have noget sagt, så spørg en mand.
Hvis du vil have noget gjort, så spørg en kvinde.
SLUT
Tekster af: Mila Tempels