Vezmem to. Ďakujem.
Pardon.
Prepáčte.
Pardon.
Prečo sa tu zakrádaš, matka?
Čochvíľa sa to začne, a nie je tu.
Nan, lord Richard tu nie je.
V poriadku. Choď dole.
Ako to môže byť v poriadku?
- Je Conchita oblečená? - Áno, takmer. Choď dole.
Nikdy som nemala byť hlavnou postavou.
Radšej by som o to
- nechala súťažiť... - Príde.
...moju sestru Jinny a priateľky.
Lebo viem, že príde.
Dievčatá učia, že ak ich príbeh nie je príbehom lásky,
je to tragédia.
- A ja nechcem byť... - Čo ak nepríde?
...zapletená ani do jedného z toho.
Celý svet vedel, že moja najlepšia priateľka zažívala príbeh lásky.
Búrlivú lásku so šarmantným anglickým lordom
môže doplniť iba veľká spoločenská svadba.
Až po nej bude jasné,
že ten, kto Conchite doteraz nezávidel, čoskoro bude.
Ale nikto nežiarli na nevestu, ktorej ženích sa neukázal.
Niečo nové?
- Nič. A dole? - Hostia si to sotva všimli.
- Dnešok mal byť... - Conchie, on príde.
...najkrajší deň... Prišiel kvôli tomu celý svet.
Bože, nenávidím ho. Ani netušíš, ako ním pohŕdam.
Preboha.
Isteže ho milujem. Viem, že ho milujem.
Iba... Mala som to vedieť.
Včera bol myšlienkami úplne inde.
Richard nikdy nebýva inde,
- len tu. - Nan.
Mala som mu to povedať.
Nechcem však, aby sa so mnou oženil, lebo musí,
ale preto, že ma vrúcne miluje.
Áno.
Som zničená.
Kde je?
- Väčšina hostí je už... - Bude to v poriadku.
Čo tak sa začať obliekať
- a možno čoskoro príde... - Nie. Neviem.
- Čo urobíme? - Zájdem po ňu.
Nie, ty hlupáčik.
Čo to robíš?
Prestaň. Čo to robíš?
- Nan, si bláznivá. - Prinesiem ju.
- Prepána. - Čo to robí?
To dievča!
Neutekám ani nič podobné.
- Nie! - Pardon.
Ste si istá, že by ste mali...
- Mám ju! Mám ju! - Áno! Áno, Nan!
Nan, vyzeráš úplne neohrabane.
To vždy túžite počuť.
Vráť sa! Tá svadba!
- Moja svadba. - Áno, koná sa svadba.
- A nikto o tom nechce hovoriť. - Poď sa oriadiť!
- Na svadbu. - Počuli ste.
Na svadbu zrejme nemôžete byť pričistý.
- Áno. - Samý rozruch.
Chcete sa oženiť?
Nie, nemyslela som... To...
To nebola žiadosť.
- No tak, Nan. Potrebujem ťa. Poď už. - Annabel, prestaň vyvolávať rozruch.
Matky, ťažké oriešky.
To je moja guvernantka, slečna Testvalleyová.
- Poď dnu, prosím. - Áno.
Skutočne musím...
Nan, pozri! Je tu! To je Dickov kočiar.
Isteže prišiel!
- Poď! Musím sa obliecť! - Je tu!
Budem sa vydávať!
Nan.
Nikomu nič nepovedzte.
Celú noc som oka nezažmúril. Musíte to dať Conchite.
Nie. A neverím, že jej to chcete dať.
Nie je v nej ani štipka zlého.
Isteže nie, ale ide o mojich rodičov.
Neviňte rodičov.
Samozrejme, že nechceli prísť.
Stále len spôsobujem problémy.
A nebolo to najúžasnejšie leto?
- S Conchitou? - Áno.
Nič podobné som ešte nezažil. Ale zvládne to v Anglicku?
Zapadne tam?
Conchita nedokáže byť neviditeľná.
Je ako slnko.
- A dnes... - Dnešok je len ukážka.
Conchitin otec je rád, že ste lord
a New York uvidí, k akému majetku sa dostal.
Conchita je do vás zamilovaná.
Bože.
Áno. A čo od vás chcú vaši rodičia?
Neviem. Asi aby som odišiel domov a začal sa správať rozumne.
- Bože, Nan. Je zázrak. - Áno.
- Celého ma pohltila. - Áno. Vy a Conchita.
Kto sa chce správať rozumne a prežiť život v nepovšimnutí?
Kam ste sa vybrali?
Dnu, oženiť sa so svojou nádhernou...
a úžasnou manželkou!
Nan,
povedzte Conchite, že ju milujem.
Už to vie, vy hlupáčik.
Kočiš, k hlavnému vchodu. Idem sa ženiť.
Nič krajšie som v živote nevidela.
Okrem Jinny.
A Lizzy.
A pudlíka.
Patríš medzi mojich päť najkrajších.
- Päť? - Nie, šesť. Určite.
A ty určite netúžiš ani po troche obdivu.
Netúžim po obdive muža.
Dokážem sa obdivovať sama.
Si komplikovaná. My sme komplikované.
- Vyberiem... - Conchita, vyzeráš prekrásne.
Si nádherná.
Dievčatá, pripime si na nový svet.
Manželstvá, mužov, večierky.
Nemusí to byť v tom poradí.
Čo bude prvé?
Zlatíčka, vždy budeme prvé my.
- Vždy. - Vždy.
Zaprisaháme sa krvou či šampanským?
- Šampanským! - Samozrejme!
CONCHITA CLOSSONOVÁ
JINNY ST. GEORGEOVÁ
LIZZY ELMSWORTHOVÁ
MABEL ELMSWORTHOVÁ
NAN ST. GEORGEOVÁ
PODĽA ROMÁNU EDITH WHARTONOVEJ
AMERICKÉ ARISTOKRATKY
Veľa šťastia.
Nezabudneš na mňa v Anglicku, však?
A ty si kto?
Páni.
- Zabávaj sa. - My sme zábava.
Musím si vyzliecť tie podväzky. Strašne škrabú.
Slečny.
Pardon.
Stretnime sa.
- Pardon. - Pardon.
Stále vrážam do ľudí na schodoch.
Áno. To sa môže stať, keď na nich tancujete.
Áno. Ale väčšinou chodím po schodom iba smerom dole.
Možno pár preskočím, ak je dolu niečo, na čo sa teším.
Je to najhoršie načasovanie, ale musím ísť.
- Kam odchádzate? - Domov. Moja mama umrie.
Prepáčte, neverím, že som to povedal nahlas.
A lekári nikdy...
Takmer nikdy nič nevedia.
Pred dnešným večerom som nemohol zohnať loď,
nech som prosil kohokoľvek. Naozaj musím...
Dostanete sa domov a mama bude nadšená, že vás uvidí.
Kiežby ste šli so mnou.
Šla som. Odtiaľ až sem.
Náš prvý výlet.
Mimochodom, som Nan. Nan St. Georgeová.
Tak zbohom, Nan St. Georgeová.
Sme tu. Sme priamo v dianí.
- A trvalo to iba päť rokov. - Áno, päť krátkych rokov.
Drahá, kto by si pomyslel, že keď sme boli susedia v starej dobrej Saratoge...
Že keď sa sem presťahujeme, pôjdete aj vy.
Nevychovaný smiech.
Srdiečko, si tu.
Uži si to.
Slečny.
Zdá sa, že tu je najkrajší výhľad na večierok.
Pani Paramorová.
Je tu. Pozrite na tú róbu.
Pani Paramorová.
Dúfala som, že sa stretneme a preberieme pozvánky na ples zhromaždenia.
Som pani St. Georgeová.
A toto je moja Jinny. Jedna z družičiek.
- A moja Lizzy. - Áno. St. Georgeovci.
- Tá rodina zo Saratogy. - Už žijeme v meste.
- Manželovi sa na burze veľmi zadarilo... - Dobré preňho. Aj pre vás.
Pani Clossonová,
- vaše chuťovky sú božské. - Ďakujem.
Prepáč, mama, mala som...
- Nie. Urobila si, čo si mala. - Pani St. Georgeová,
obávam sa, že sa nemôžeme zúčastniť plesu zhromaždenia v New Yorku.
- Nevidím dôvod... - Moja matka...
lady Brightlingseaová.
Samozrejme.
Áno. Moja matka trvala na tom, aby som vás a vaše dcéry,
Conchitine družičky, pozval do Londýna.
Do Londýna?
Londýna, Londýna? V Anglicku?
- Všetky družičky? - Pani Paramorová, povráva sa,
že pre niektoré kultivované dievčatá je New York dosť obmedzujúci.
- Súhlasím, veľmi obmedzujúci. - Áno, aj ja súhlasím.
A musíme to urýchliť...
Začiatok sezóny.
...aby sme Jinny a ostatné debutantky
mohli uviesť na debutantskom bále.
Pred kráľovnou.
Kráľovnou.
To je od lady Brightlingseaovej veľmi milé.
A pani Paramorová,
keď sa Jinny budúcu sezónu vráti, teda ak sa vráti,
možno ju presvedčíte, aby navštívila váš maličký ples.
Slečna Testvalleyová, poznáte lorda Richarda?
Annabel, ako čoskoro zistíš,
Anglicko je veľmi malé.
Lady Hopeleighová ti včera pripomenula...
Pani Hopeleighová mi nemá čo pripomínať.
Tento týždeň uvedú na kráľovskom bále Jean Hopeleighovú.
Jej budúcnosť je v tvojich rukách.
Matka, Jean Hopeleighová by mala vedieť,
že sa neožením s niekým, komu ide len o môj titul.
Má porcelánovú pleť, Theodore, živé oči, rovné ramená.
A nie je bezduchá ako poniektoré.
Vieš, že tieto podujatia...
Viem, nechal by si sa vymeniť za stroj vojvodu z Tintagelu,
keby si mohol.
Tie pohľady zvládnem.
Ale tie reči a tie nezmy...
Iba sa tam poobzeraj, Theodore. Kvôli mne.
Po mladej dáme s noblesou.
Sadni si. Nan.
Pozrite, anglický strom.
Živý anglický plot!
Anglická ovca na anglickom poli!
Ako sa máte, ovce?
Nan, prosím.
Jinny, budeš veľmi strapatá.
Ako bude mať dnes Jinny vlasy?
Na hlave.
Áno, možno. Ale, Lizzy, lord si určite všimne, že tvoje sú žiarivejšie.
Iba hovorím, že tvoja pleť ľudí oslňuje, v porovnaní s tou Lizzynou.
Je moja najlepšia priateľka.
Lord a lady „Brightlingseyovci“ nás určite veľkolepo privítajú.
„Brittleseyovci“, mama.
Povedala som to už stokrát.
„Brittleseyovci“. Tak sa to vyslovuje.
Taká som, neviem si to zapamätať.
Rodičia lorda Richarda budú celkom očarujúci.
Pracovali ste pre nich. Boli takí?
Očarujúci?
Áno. Áno.
Svojím spôsobom.
Príde celá tá hrozná zberba.
Virginia a Elizabeth, dve najstaršie, sú debutantky.
No i tak trvali na tom, že príde celá cháska.
James, vieš, že ako druhorodený syn
musíš buď zarobiť majetok, alebo sa doňho priženiť.
Nie sú bohaté dlho. A som si istá, že budú príšerné,
ale ak nám majú newyorské odpadlíčky zabezpečiť
strechu nad hlavou, inváziu strpíme.
Aspoň budeme zabezpečení.
Predáš ma tej, ktorá ponúkne viac?
A mám na výber?
Isteže. Sú predsa dve.
Bude bezo mňa stratený, Nan?
Otec? Isteže.
Snáď sa bez neho budeš nosiť vysoko.
Dúfam, že moje dievčatá sa budú nosiť vysoko.
My? Sme hotoví obri.
Jinny je hotový mrakodrap.
- Mabel! - Vidím ťa!
Spolu budeme všetky mrakodrapy.
Som zvedavá, či Conchita už vybuchla. Od šťastia.
Dievčatá!
Ahojte, dievčatá!
Dievčatá!
Conchie!
- Nan! - Pozrime sa na teba.
Vyzeráš úžasne.
Panebože.
Dievčatá.
Nikdy nie sú bez pohnutia. Ani jedna.
Stále sa kníšu.
Pozor na to, kníšu sa naším smerom.
Než sa nazdáme, v Anglicku nebude
ani rodiny bez amerického jedu v krvi.
Ale ako by sme si bez nich mohli dovoliť jed...
či krv?
Už si vyberáš?
Iba sa náhodne prizerám.
Sú také bohaté ako Conchita, mama?
Otec jednej z nich slúži v americkej armáde.
V americkej armáde? Takej niet.
Hovoria mu plukovník.
V Spojených štátoch amerických tak volajú aj zubárov.
Neviete si predstaviť, akú daň
si tehotenstvo vyberá pri tanci.
Poďme dnu. Ukážem vám dom.
Utrpel náš tanec od našich tehotenstiev?
Určite som sa nesťažovala.
Aké požehnanie, že Conchita je v takom vysokom štádiu tehotenstva.
Veru, je v úplnom rozkvete.
A to len pár mesiacov po svadbe.
Tvária sa, že stretnutie s kráľovnou predstavuje začiatok sezóny,
ale to je len poobedná chuťovka.
Skutočná zábava sa začína večer. Na bále.
Dúfam, že ste si priniesli najlepšie šaty.
Každé dievča v Londýne sa nevie dočkať bálu debutantiek.
Čakali celý život, aby uvideli skutočného vojvodu
a predviedli sa na schodoch.
Sú také hrdé na tradície, až zabudli, že v modernom svete
máme kúrenie
a elektrické svetlá.
Conchie, si v poriadku?
Toto miesto je jama plná hadov. Pozor, aby ťa neuštipli.
Myslíš, že všetky cítia motýle v bruchu?
Drahá, naši manželia zarobili majetok iba obchodom,
takže naše motýle sú podradné.
Ako si vôbec dovoľujeme žiť?
Päť rokov nám zatvárili dvere pred nosom.
Prekvapuje ma, že ich nemáme úplne ploché.
Pripravte sa na oceán ticha a plávajte v ňom zo všetkých síl.
Ja som sa ešte neutopila.
Nie je polievka lahodná?
Je taká červená. A teplá.
- Nie je teplá, pani Elmsworthová? - Áno, je teplá.
Ak som sa naučila niečo o Anglicku,
vedia ohriať polievku.
Ale nie je priteplá. Čo je úľava, lady „Brightlingseaová“.
- Brightlingseaová. - „Brittlesey“. Lady Brightlingseaová.
Chýbate nám v New Yorku, lord Richard.
On nemá čas, aby ste mu chýbali.
Anglicko je plné aktivít a možností pre mužov.
A úžasné je, že my dievčatá môžeme sedieť doma
a čakať na ich návrat.
Čo máš zajtra, Richard? Jazdu, lov, karty?
Snáď nie všetko naraz.
To by nebolo...
Na koni.
Páčia sa mi vaše maľby, lord Seadown.
Páčia sa ti všetky?
No...
Páči sa mi veľa z nich.
Stoja celý majetok.
Šťastie, že ich nemuseli predať.
Richard má talent na zbieranie vecí, ktoré majú hodnotu.
Je to lady Jane Greyová?
- La... Kde? - Má veľmi málo portrétov.
Ja že je od Georga Gowera,
ale ak to je lady Greyová, tak...
To by bolo na Gowera priskoro, všakže?
Myslela som si, že byť kráľovnou deväť dní
bolo prikrátko, no potom som preplávala Atlantik.
Výborne.
Čo poviete na maľbu, slečna St. Georgeová?
Páčia sa mi jej ruky.
Naozaj je len pol jedenástej?
To nie hodiny sú pomalé, to toto miesto.
Dievčatá, tak mi chýba krása a táranie.
Seadownovi dnes nechýbalo nič.
Zajtra na bále by si na seba nemusela priťahovať pozornosť.
Áno. Áno, isteže.
Nechám priestor tvojim odborným umeleckým postrehom.
„Páčia sa mi jej ruky.“
Určite tomu nechám priestor.
Prestaň.
Čistíš si niekedy nechty?
Počkajte. Musím vám ukázať svoje zajtrajšie šaty.
Idem... Prestaňte.
Idem.
Stoja za to.
Hlavu hore, drahá. Stále si tá pekná.
Jedného dňa budem tá, ktorá bývala pekná.
Čo na svete tam robíte?
To, čo ľudia robia.
- Toto nie je New York. - To dobre viem.
A čo „my sme zábava“?
Teraz si lady Marablová, správaj sa ako manželka.
Takto sa tu nikto nespráva. Žiadal som, aby si sa správala slušne.
- Kúp si psa. - Chcela si sem prísť.
Chcela som teba. Milujem ťa.
Aj ja teba.
Ale tie pohľady a posmešky na oboch stranách.
Je to bojové pole.
Vrátim sa o týždeň.
Odchádzaš? Keď je manželka v takomto štádiu?
Do pôrodu ostávajú týždne.
A čo bál?
Prepáč. Musím odtiaľto na chvíľu odísť.
Bez teba nebudem môcť ísť.
- Prepáč. - Tak nepôjdem. Úžasné.
- Conchie, si v poriadku? - Nie.
Nepôjdem na bál.
Ak chcem byť ignorovaná a odsudzovaná, môžem ostať doma.
Povedal som to.
Možno sem nezapadne.
- Ale aj že vás celého pohltila. - Áno, a bola to zábava.
Ale nie na každý deň.
Nie od rána do večera. Nie, keď nás sledujú rodičia.
Jeden by povedal, že po pohrebe to bude ľahšie.
Ale nie je to tak.
Takže, zajtrajší bál debutantiek?
Áno.
Čo ešte treba urobiť?
Tvoja matka bola najkrajšia žena, akú som kedy videl.
Dočista nenamaľovateľná.
„Čo najnižšie,“ povedala slečna Testvalleyová.
A potom kráľovná vystrie ruku...
A ty ju oblížeš.
Myslíš, že si kráľovná všimne neposednú kučeru?
Matka určite.
To áno. Nezabudni: hlavu hore, pohľad dole.
S mužmi hovor krátkymi slovami,
nechceme nikoho zmiasť.
Nepýtajte sa. Ten vták skončil horšie.
Jinny. Počkaj, keď ťa uvidí Londýn.
Dievčatá, sľúbte, že budete tancovať až do odpadnutia.
Videla si tie topánky?
- Nemôžem chodiť. - Ukáž.
Tancuj do odpadnutia. Počuješ ma?
No tak, Nan! No tak!
Jinny, poď.
Dievčatá, nie je čas na hranie. Prosím. Kočiare sú na ceste.
Jinny, toto je tvoja chvíľa.
Bude len jedna, preto ju ber vážne.
- Choďte, choďte. - Conchie.
Si v poriadku?
Nemilovala som ho, lebo bol lord, však?
A teraz nie je ani muž.
Nastúpili sme na loď ako rovní, no každým metrom bližšie k domovu
sa odo mňa vzďaľoval.
Bože, tak sa teším, že si tu.
Pozri, Nan...
keď sa to dieťa vypýta, budeš...
Budem tu.
- Áno. - Samozrejme, že tu budem.
- Dobre. - Áno.
- Lebo je to skutočné dieťa. - Áno.
Ako si vôbec...
Bude vyzerať ako ja. Šťastné dieťa.
To je prakticky celý zmysel detí,
ale nebude vyzerať ako oni.
Čo ak sa budú k môjmu dieťaťu správať ako ku mne?
Budem tu. To ti sľubujem.
- Naozaj? - Áno, isteže.
Nan.
Takže, dievčatá zostúpia po schodoch
a muži si jednu vyberú?
Kiežby tu bola Conchita.
Aká torta.
Išla by som sa pozrieť, ale sotva chodím.
Tie topánky ma naozaj tlačia.
Prečo sa všetci...
- Kto to je? - Čestný hosť,
vojvoda z Tintagelu.
- Vojvoda? - Nie.
Najžiadanejší nápadník v Anglicku.
Nan.
To je ono, dievčatá. Pozor pod nohy.
Vraj mu matka už vybrala manželku.
Tamto, Jean Hopeleighová.
A vojvoda je dokonalý syn.
Tamto sú.
Hlavu hore, Jinny. Ramená dozadu.
Zapíš štrnásť.
Nan?
Vraj Američanky.
Priamočiare a vulgárne.
Predstavte si tú hŕbu peňazí.
Predstavte si ich na chrbte s roztiahnutými nohami.
Alebo si ich predstavte ako ľudí, ktorých nezaujíma váš názor
bez ohľadu na to, či ste kráľ alebo pán.
Nan St. Georgeová.
Okno, náušnice, schodisko.
Prepáčte, iba chrlím slovo za slovom.
Vy.
Už toho máte dosť?
Sú ako dobytok.
To je dosť kruté. Podľa mňa sú pôvabné.
Áno, nesmierne, ale sú to aj vtipné a múdre ľudské bytosti.
Ako sa má vaša matka?
Veľmi ma to mrzí.
Môžeme?
Samozrejme.
Môžeme?
Neviem sa rozhodnúť, či ju chcem zjesť alebo sa do nej skryť.
Máme pred sebou dlhý večer. Určite príde čas na oboje.
Chýba vám?
Omnoho viac než to.
Matky sú nenahraditeľné.
Chýba mi svet, v ktorom bola ona.
Ale vlastne mi chýba aj otec. Ba aj vtedy, keď sme v jednej miestnosti.
Božemôj. Čo to bolo?
Tancujme ďalej.
Toto je skutočne zlé, však?
Horšie to byť nemôže.
Nemali by vás púšťať vysoko.
- Náušnice, topánky... - Za náušnicu som nemohla.
Ak sa čo i len postavíte na stoličku...
Čo potom? Čo urobíte?
Asi vás nejakým spôsobom
zastavím.
Annabel!
Vravela som. Veď ani nemá prejavovať záujem.
Urobila si to isté včera pri večeri.
Ako si ma majú všimnúť, keď je tu aj ona?
Teraz si ťa ľudia všímajú dosť.
Nesmierne sa snažím. Som taká unavená
a šaty sú také tesné.
Nan sa vlastne nič z tohto nepáči.
Lordi, tituly a všetko. Podľa nej je to hlúpe.
Áno, aj je. Kto chce byť súčasťou...
Ja. Mne sa to páči. Chcela som niekoho spoznať.
Prišli sme až sem a ty ako vždy spôsobuješ
rozruch a všetko kazíš.
Sestra sa určite snaží tak ako ty.
Zhodila topánku na tortu.
Prečo sa vždy postavíš na jej stranu a zastaneš si ju?
Vieš to vôbec?
Kde máš hrdosť?
Kde mám hrdosť, Virginia?
Je tu.
Priamo tu.
Je v Nan a v tebe. V mojich dievčatách.
Prepáč.
- Nechápeš to, Nan. Nechápeš. - Čo?
Je to ako v New Yorku. Tu nás len nenávidia z iného dôvodu.
- Je mojou úlohou, aby si ma všimli. - Všimli si.
- Všetci hovorili... - Urobila som maličký pokrok,
kým ty si všetkých ohurovala,
premýšľala nad tým, čo vtipné či múdre povedať
a muži ti olizovali tortu z prsta.
- Nie muži, iba jeden muž. - Toto nie je vtip.
Ide o celý môj život. Záleží na tom.
Matka si ťa vždy zastane a vždy si jej prednejšia.
Keď sa za niečo pochválim, pochváli aj teba.
A nemalo by ísť o teba.
Nikdy by nemalo ísť o teba, lebo nie si jej dcéra.
Čože?
Nemala som to povedať.
Povedať čo? Čo si to práve povedala?
- Nie. - Čo si povedala?
Nemôžem za to, že to tajili.
Bola som len dievčatko.
- Vieš, aký je ocko. Bolo to... - Čo tajili?
Jedna z ockových mileniek...
Matka sa chcela vyhnúť škandálu.
Nikto to nevedel a ani nevie.
Naozaj som ti to nemala povedať. Prepáč.
Prosím, nepovedz to matke.
- Prosím. - Tak tu ste.
Annabel, prešli sme takú diaľku
a zdá sa, že si rozptýlením.
Preto sa slečna Testvalleyová ponúkla, že zajtra pri východe slnka
- na jeden či dva týždne... - Pár krátkych dní.
Zámky, o ktorých sme hovorili. Čerstvý morský vzduch v Cornwalli.
Lady Hopeleighová mi oznámila, že Jean ťa na bále očakávala.
Čakať môže.
A čo môžeš ty, Theo?
Žiť slobodne, matka.
Chcem dievča, čo nevie, čo je vojvoda.
Neviem, kde by si niekoho takého našiel.
Mám po krk toho, že ma chcú uloviť ako divé zviera.
Asi si ponaťahujem nohy.
Nan?
Nan!
Hovoril si s bankou?
Je to ešte horšie.
Ako to šlo s tou Američankou?
Áno, bol som s ňou...
a verím, že to vyjde podľa plánu.
Tak budeš potrebovať toto.
Patril tvojej matke.
Pre zmilovanie božie, Angličanky to zvládajú už celé generácie
aj bez smiešneho rozruchu.
- Dieťa je na ceste. - Dobre.
Poriadne zatlačte. To je ono.
Nevedela som, že tu niekto...
Naľakal som vás...
Ak by som bol vedel, že tu niekto je...
Prepáčte.
Nič sa nedeje.
Asi nie sú moje.
Nie. To by bolo...
- Boli by dosť... - Obmedzujúce?
- Áno. - Áno.
Ste umelec?
- Maľujem. - Skutočne?
Ja som sa...
len pozerala na maják.
Nie je skrátka...
Nenapadá mi lepšie miesto na maľovanie,
hoci som v živote sotva držala štetec.
Pláž urobí umelca z každého.
Áno. Nielen pláž, ale aj útesy.
A ten zámok. Videli ste ho zblízka?
Je neobvyklý.
Tiež si myslím.
- Tak teda... - Tak teda...
- Mal by som... - Áno.
Som Nan.
Theo.
- Theo? - Theo.
Smiem?
Ach, bože. Nepodaril sa mi.
Je to...
- No... - Je to vták.
- No, je... - Je prekrásny.
Vyzerá to ako...
- žaba alebo tak. - Nie.
Je to beznádejné, tak som začal znova...
Tak trochu.
Predstavte si, čo z toho môže byť.
Prepáčte. Je dosť nezvyčajné rozprávať sa
tak otvorene s niekým, koho poznám tak krátko.
Myslíte? Podľa mňa to je jednoduchšie.
Možno by sme mohli...
Často sem chodím, maľovať či zaplávať si.
Žiaľ, čoskoro odídeme domov do New Yorku.
To je veľká škoda.
Veľa šťastia so žabovtákmi?
Ďakujem.
Zbohom.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová